Събуди се.
Добро утро!
Хубави крака.
Добре де.
Но трябва да сме бързи.
Свършваш ли?
Не искам да се изпотя, скъпи.
Работя по въпроса, скъпа.
Добре.
Съжалявам, но трябва да се приготвя.
Съжалявам.
Толкова е светло. Просто...
И се потиш.
Съжалявам. Но пък може да ме гледаш.
Гледай ме!
Добре, много романтично.
Какво по дяволите?
Мамка му!
Пръстена на баба ми го няма.
Мамка му!
Не се обиждай, но никой не е имал проблеми
със свършването преди.
Никога. Обикновено е обратното.
Не е заради възрастта. Имала съм по-възрастни гаджета.
Заради това е. - Не е.
Не е в теб проблемът, а в мен.
Без майтап.
Исках да кажа, че ти си проблемът, а не аз.
Найлс, толкова си забавен.
Мисти.
Какво?
Ще ме убиеш ли? - Найлс!
Знам, че сватбите не са ти по вкуса
но не проваляй тази, ясно?
Днес е специален ден,
в който ти не трябва да си центъра на вниманието.
Принадлежи на Тала и Ейб.
Ще се правиш ли на щастлив?
Ще се усмихваш ли?
Странна усмивка.
Благодаря ти.
Как е денят ти?
Днес, утре, вчера, всичко е еднакво.
При теб? - Още е началото на деня.
Питай ме накрая.
Всичко може да се случи.
Не и днес.
Поне се опитвам.
Колко са хубави?
Животът им е перфектен, права ли съм?
Но сериозно хора...
като част от това...
Хайде де.
Не е времето да сме пестеливи.
Това вино не е хубаво.
Не ми пука.
Потърсих в Гугъл, кои са най-важните неща в брака.
Излязоха любов и обвързване.
Любовта е да усещаш романтична или сексуална връзка към някого,
а те се справят добре и в двете посоки, нали?
А обвързването показва
че си се отдал на даден човек,
активност или нещо такова.
Приключи.
Благодаря.
Обичам ви. Без повече излишни приказки
искам да приветствам голямата сестра
на булката, Сара.
Хайде, фъстъче.
Никой не ми е казвал, че трябва да държа реч.
Ти си кумата. То се подразбира.
Това е главната ти задача.
Хауърд, тя е пияна.
Сара.
Добър вечер, семейство
и приятели!
Кой е този? - Найлс, какво правиш?
Спасителна мисия, скъпа. Искам да кажа нещо за любовта.
Какви ги говориш? Не, не.
- Да, да.
Кой е тоя? - Гаджето на Мисти.
Защо е облечен така?
Боже мой, Найлс.
Ние сме родени...
изгубени.
След това... ни намират,
но поначало сме изгубени, нали така?
Боже мой.
Но в мрака
идва светлината.
Тала Ан Уайлдър и Ейбрахам Юджийн Трент Шлийфен,
които между другото не изглеждат, като брат и сестра.
Оптимизмът и себеотрицанието
е в кръвта им.
Тала,
има нещо, което много от хората не знаят за теб,
а трябва.
Дано нямаш нищо против.
Тала не е дала само част от времето и от парите си за добри каузи.
Дала е и част от себе си.
Костен мозък.
Точно така.
Откъде знае? - Не знам.
Дала е от него
на брат си Нико
и е спасила живота му.
Сега е ред на нас да и дадем нещо.
Ти си тук
и ти предстои нещо голямо.
Може да си изпълнена със страх и съмнения.
Но винаги помни,
че не си сама.
Всички тук сме твоето семейство.
Ние сме света ти.
Ще те наблюдаваме
как изпълняваш най-големите си мечти.
Да вдигнем чаши.
Родени сме изгубени,
но ти
беше намерена.
Наздраве.
Какво беше това? - Да танцуваме.
Вече ти отказах, Ранди.
Да не мислиш, че съм си променила решението?
Е видях, че си пийна още?
Не може да ми говориш така, човече. - Не ми се слуша.
Какво душиш?
Орхидеена експлозия от "Форниер".
Нали?
Да.
Това беше странно.
Познавам ароматите.
А и ходих с момиче, което направо се къпеше в него.
На мен не ми харесва.
Тала ми го подари за рождения ден
и ако не го бях използвала щеше да ме убие.
Има логика.
Забравихте си питиетата.
Благодаря!
Винаги си взимам две. За да не се връщам пак.
Или може би си алкохолик?
Може би.
Благодаря.
Наздраве. - Наздраве.
Ти си гаджето на Мисти?
Май не сме се срещали.
Сара. - Найлс.
Здрасти. - Здрасти.
Май не си фен на танците?
Всъщност имам плоско стъпало. - Ясно.
Скъпи, била съм толкова много сватби, че
не можеш и да си представиш...
Само, ако знаеше... - И трябва да си призная
че не съм чувала по-хубава реч от твоята.
Благодаря.
Благодаря ти.
Беше мило.
Да, така е.
Но всъщност не вярваш в нищо от това, което каза в речта, нали?
Нито дума.
Сами сме на този свят.
Дали да не отидем
да се усамотим някъде?
Доста си прям.
За къде бързаш?
Просто...
баща ти и майка ти са на път да... - Мащеха. Майка ми е мъртва.
Ами те...
са на път да пеят
и това няма да мога да го издържа.
Какво ще си помисли Мисти за това, че сме избягали заедно?
Мисля, че няма да има проблем.
Толкова сме лоши.
Лоши сме.
Боже мой!
Не мога да кажа, че много съм я харесвала.
Имало е и други такива случки, но... от това ме заболя.
Защо не ги спреш?
Повярвай ми, няма свят, в който да не са заедно.
Кажи ми нещо от Австралия.
Ако това ще те накара да се чувстваш по-добре
цялото ми семейство се срамува от мен.
Виждат ме, като
издънка, която само се дъни и пие прекалено много.
Защо го мислят?
Защото се дъня и пия много.
Постоянно ми го повтарят.
След това се опитват
да се погрижат за мен
и това ме задушава.
Не съм голям фен на непоисканата помощ.
Точно така. Мога да се грижа за себе си.
Разбира се. Не ти трябва някой да те държи за ръката.
Дръж ми ръката.
Това беше странно.
Много извратено.
Много.
Но и яко.
Не ме целувай.
Не ми казвай, какво да правя.
Чакай.
Ела тук.
Отказвам се...
Ще се съблечеш ли.
Да.
Яко. - Да.
Да, да.
Носиш бельо под банските?
Не го ли правят всички?
Мамка му!
Какво става?
Надуших те, кучи сине!
Боже мой.
Какво по дяволите!
Какво се случва!
Боже мой!
Мили Боже!
Какво!
По дяволите!
Голям си изрод, Рой!
Бягай, малка птичке.
Винаги ще те намирам.
Найлс?
Не, спри, не идвай насам.
Добре ли си?
Не се приближавай!
Събуди се.
Добро утро!
Хубави крака.
Добре де.
Но трябва да сме бързи.
Благодаря ти. - Как е денят ти?
Днес, утре, вчера, всичко е еднакво.
При теб? - Още е началото на деня.
Питай ме накрая.
Всичко може да се случи.
Ти!
Какво ми направи?
Мамка му. - Какво ми направи?
Ела тук. Излез от водата.
Излез от шибаната вода.
Какво се случва?
Голям си изрод, Рой!
Найлс?
Найлс. - Не, спри, не идвай насам!
Добре ли си? - Не се приближавай!
Ехо?
Какво по дяволите.
Девети ноември?
Ще бъде прекрасна сватба.
Какво по дяволите.
Ето те.
Тала, открих Сара.
Цяла сутрин те издирваме, скъпа.
Добре. - Хайде.
Добре ли си?
Да.
Сара, фъстъче.
Сигурно си станала рано, търсих те в стаята ти около 6 сутринта.
Да, аз...
излязох на разходка.
Изглеждаш изтощена.
Пий малко течности.
Тате, това наистина се случва...
нали?
Не разбирам въпроса ти.
Това вече се случи.
Какво искаш да кажеш?
Беше истинско.
Беше толкова истинско.
Пак ли си надрусана?
Какво по дяволите
ми направи?
Ела тук!
Няма да те нараня. Излез от водата.
Ела тук. Кучи...
Кажи ми, какво става!
Сара!
Какво правиш?
Боже мой. - Добре си.
Джери! Дай ми зъбите.
Предните три зъба се счупиха.
Имаме един кучешки зъб и...
Това е важен ден за всички.
И за мен също.
Сватбата е след шест часа.
Сара! Какво стоиш?
Защо беше в басейна? - В това няма логика.
Няма никаква логика!
Не го пускайте! Не бива да ме вижда.
Какво стана? Тя добре ли е?
Излез!
Всичко ще е наред.
Ще закарам Тала до града.
Зъболекарят там лепи зъби!
Обичам те, татенце.
Сара, не.
Явно си ме проследила.
Какво става?
Опитах се да те спра.
Но какво е това?
Кога е това?
Да, ами...
Това е днес.
Днес е вчера.
Утре също е днес.
Това е една от онези... повтарящи се времеви линии,
за които може би си чувала.
Може да съм чувала...
Да.
Как да го спрем? Не искам утре да е днес.
Искам утре да си е утре.
Да, така трябва да е.
Но за съжаление, няма да стане.
Утре винаги ще бъде днес.
Така че...
Погледни от хубавата страна.
Утре на Тала зъбите ще са наред.
Накъде е пещерата?
Не ти трябва да ходиш там.
Благодаря ти.
Къде е?
Почакай.
Майната ти. Просто ми кажи.
Къде?
Казах ти.
Трябва да изчакаш.
Какво?
Къде е?
Чакай.
Почти.
Аз съм Антихриста.
Майтапя се, няма Бог.
Земетресението е всеки ден.
Виж.
То отваря пещерата.
Там няма да намериш нищо.
Влезеш ли там - денят просто се рестартира и се будиш сутринта.
Това става винаги.
Както и ако заспиш, просто
се връщаш в началото.
Но денят ще приключи ли, ако вляза?
Да, за теб.
Губиш си времето!
Ще бъде прекрасна сватба.
Не, не.
Събуди се.
Добро утро!
Не е ли оставила бележка?
Сара е осъзнала, че не е център на вниманието и си е тръгнала.
Не говори така.
Или се е изплашила.
От какво? - Семейството,
сватбата, интимността,
меланома, нанотехнологии, постоянното наблюдение.
Ще се върне.
Колко са хубави?
Животът им е перфектен, права ли съм?
Но сериозно хора...
като част от това...
Да!
Да, да. Оставаме будни!
Ще бъде прекрасна сватба.
Идвам!
Сара? - Извини ме.
Здрасти.
Събуди се. - Сара, какво по...
Какво правиш?
Обличай се. Не искам да бъда тук.
Боже мой.
Изневеряваш ли ми?
Не.
Ти ми изневеряваш, глупаче.
Какво?
Не знам, какво е.
Може да е животът, може да е смъртта.
Може би е сън, може да си те представям
или ти мен, може да е чистилището
или е бъг на симулацията, в която се намираме.
Не знам.
Затова отдавна
се предадох и спрях
да се опитвам да разбера, какъв е смисълът, понеже
единствения начин, по който мога да живея
е да се примиря с това, че нищо няма смисъл.
Какъв е смисълът да живеем тогава?
Ами, ние нямаме друг избор
така че е най-добре да се научим
просто да съществуваме.
Не можем да умрем?
Не, просто всичко се рестартира.
Може и да има някакъв начин, но все още не съм го разбрал.
А съм се самоубивал... доста пъти.
Доста.
Не, аз ще се измъкна.
Добре тогава.
Какво правиш? - Приготвям се за бърза смърт.
Не можем да умрем, но усещаме болката.
Няма по-гадно от това да умреш бавно и мъчително в болницата.
Може и да прескочим тази стъпка
и да отидем да изпием по една бира.
Или пък не.
До утре.
Събуди се.
Както казах
просто трябва да се примириш.
Пътувах чак до Остин
и пак се събудих тук.
Така стоят нещата.
Веднъж така се надрусах
че се озовах чак в Гвинея.
Беше загуба на време.
Задържаха ме още като слязох от самолета.
Защото се държах малко странно.
След това припаднах
и пак се събудих тук.
Дарла! Да се състезаме за 100 долара.
Кой си ти?
Няма ли поне един път да пропуснеш, хлапе?
Аз съм честен човек, Дарла.
Ще изгубиш тази игра,
но може да си задържиш парите.
Боже, кой беше човекът който те преследваше?
Мамка му!
Това беше Рой.
Беше гост на сватбата.
Братовчед е на бащата на Ейб от семейство Шлийфен.
Толкова знам за него.
Добре, но... защо се опитва да те убие?
Преди много време
купонясвах с Рой.
Беше в ранните дни,
преди да опозная всички.
Опипвах почвата.
Риба тон? - Да, сър.
Знам, че знаеш.
Но ти не знаеш, че аз знам.
Или знаеш?
Чудил ли си се, дали хората те смятат за скучен.
Да не се дразниш с барманката?
Може ли едно бяло вино?
Разбира се.
"Което е могло да бъде и което е сочат към един и същи край
все в настоящето."
Като се замислих, нека са два бърбъна.
Харесвам шапката ти. - Разбира се.
Благодаря.
За борбата.
Ето ги и тях.
Конфуций е казал: Бракът е бездънна яма от тъга,
която те кара да забравиш кой си.
Не е вярно.
Но има дъно, приятелю.
И там е тъмно.
Какво ще кажеш? Искаш ли да потанцуваме?
Добре.
Познаваш ли онзи със смешния костюм?
Тревър.
Има цял пакет бонбонки в джоба си.
Поговорих си с него, но не искал да дели.
... но тази вечер не е за мен...
Прав беше. Взех ги.
Не знам, какво беше това.
Отворете, изроди.
Върнете ми го!
Ние сме големи. Ние сме големи.
Ти си жив!
Върнете хапчетата.
Това е
най-яката нощ
от живота ми.
Де да можех да живея вечно в този момент.
Последвай ме.
Какво е?
Отворите ти са там.
Отворите ми ли?
Отговорите. Отговорите, които търсиш.
Добре.
Това е друга история, но...
навит съм.
Пое твърде много.
Не, чакай. Рой, чакай.
Чакай.
Това беше грешка.
Когато Рой разбра за новия си живот не го прие добре.
За щастие живее в Ървин и се буди там всеки ден
Идва само веднъж на няколко... дни?
Или седмици? Не знам. Ориентацията ми за време е прецакана.
И какво иска?
Може да е отмъщение?
Бягай, зайче.
Има проблеми с гнева.
Нали каза, че не искаш денят да свършва.
На какво мирише?
Не, не.
Обещах си, никога повече да не създавам такъв живот.
Пия за това.
Направих си вазектомия на 40.
Ясно. - Трябва да говориш с него.
Не може вечно да бягаш.
Какви ги говориш?
Естествено, че мога.
Ела. Камионът за храна отвори.
Това е за теб. Задръж рестото.
Но обещай, че днес ще изхарчиш всички пари.
Това е измама. - Да, знам.
Просто искам да се раздавам.
Материалното не ме интересува.
С изключение на алкохола и храната
и наркотиците.
Не съм пуритан.
И секс?
Спиш ли с други хора?
Чудесен въпрос. - Сигурно го правиш.
Нали? - Да, но...
това изисква усилия,
а аз се опитвам да живея живота си с колкото се може по-малко усилия.
Били ли сме заедно?
Не. Май не.
С кои си спал?
Ами... - Освен Мисти.
Дейзи, барманката.
Знаеш ли, тази кола беше на едно гадже.
Така ли?
Но вече не му трябва.
Дарла.
Щом настояваш.
Сигурно е било чудесно. - Така е.
Ами Тала? - Не.
Но съм опитвал.
Може ли да се включа?
Това е първият ни танц.
Това проблем ли е?
И не се получи? - Доста се изхвърлих.
Така е. Друг?
Ето го и него.
Чукал си Джери Шлийфен? - Той ме чука.
В задника. - Да, знам как става.
Радвам се, че опитах. Той е добър тип.
Добро попадение.
Това ли е?
Само тези?
И баща ти.
Какво правим?
Не знам.
Не, шегувам се.
Боже мой.
Но се хвана. - Да.
Ами при теб?
Как е сексуалният живот?
Добър опит.
Няма да спя с теб.
Ти ме разпита, искам и аз да знам.
Онази нощ щяхме
да го направим...
Но вече не. - Да!
И аз си го помислих.
Ще се виждаме постоянно.
Не бива да усложняваме ситуацията. - Да.
Никога не сме правили секс?
Паметта ми не е добра,
но мисля, че не сме.
Церемонията започва скоро.
Да се връщаме ли?
Шегуваш ли се?
Защо да го правим?
Храна, пиене, танци. Да усетим любовта.
Това там не е любов. - Такова е! Тала е влюбена.
Не знаеш, за какво говориш.
Никой не знае.
Никой не може да понесе това
да е сам.
Затова си измисляме
всичките тези глупости.
Значи, не искаш на сватбата.
А къде да отидем?
Боже мой.
Може да е карма.
Какво? - Да.
Ако за да се махнеш от тук...
трябва да бъдеш безкористен.
Току що платих 100 долара за десерт и още съм си тук.
Не така. Говоря за нещо истинско,
като това, че Tала си е дарила костния мозък.
Ами ако животът за всички останали си продължава
но не и за нас докато не си го заслужим?
Никога ли не си се замислял?
Не съм се замислял за мултивселената.
Да кажем, че това ще сработи.
Кое е най-безкористното дело за което се сещаш?
Нещо, което ще накара деня да свърши.
И аз имам пълната вяра в теб
че няма да позволиш на лодката на любовта...
да потъне.
Сега Ейб... - Скъпи...
...ще каже обета си.
Може ли само за момент...
Вземи това.
Шегуваш ли се?
Добре! Залегнете!
Залегнете!
Пуснете ме!
Не трябваше да идвам.
Това място е ужасно.
Ранди, всичко е наред.
Всичко е наред.
Боговете показват,
че одобряват този брак!
Какво и каза?
Сестрински работи.
Безкористността е чудесна.
Така е.
Алан, дължиш ми едно уиски.
Алан.
Найлс, беше чудесно.
Не чудесно, но интересно.
И моля те, като ти се рестартира денят
дръж ме далеч от шибаната пещера.
И успех с психопата, който се опитва да те убие.
Благодаря ти.
Оправи се с него.
Добре. - Това може да е твоят изход.
Явно всичко си измислила.
Късмет.
Идвам!
Сара?
Не се получи. Животът няма смисъл. Да се махаме от тук.
Боже мой.
Ти...
...изневеряваш ли ми?
Какво?
Не е смешно.
Добре, спри.
Говоря сериозно.
Спри да копираш!
Не се прави, че знаеш всичко!
Тръгвам. - Какво?
Какво е това място?
Това е от любимите ми места.
Собствениците са извън града.
Не знам кога се връщат, но не е днес.
Хайде да изгубим малко време.
Кой е този с мустака?
Жена ми избяга с него.
Спри.
Луда работа!
Какво по дяволите?
Сара, къде беше?
Тала е ядосана.
Липсваше ми.
Какво? - Искам да се срещнем в тоалетната.
Добре.
Искам да носиш това.
Разбира се.
Може ли да съм с горнището?
Отзад излиза ли огън?
Да, колата се получи уникално.
Като на рисунката ми ли е?
Точно такава е.
Ще ти хареса.
Страхотно. - Много е яка.
Спрете!
Има бомба в тортата.
Не се тревожете.
Обезвреждал съм бомби.
Назад.
Боже мой!
Кучи син!
Осуети плана ми!
Сара.
Сестрата на булката
с неясен произход.
Ще те заловя жива или мъртва.
Свали оръжието. - Добре.
Ще се бием без оръжия.
Боже мой! Найлс!
Как изглежда?
Много добре.
Топките обезкосмени ли са?
Да. - А спермата?
Пунктирани линии. Точно отпред.
Готов? - Да.
Прекрасно е.
Но не съм толкова стар, нали?
Мисли така...
Времето, където...
това шоколадче
е в стомаха ми
е в миналото.
А това пред мен
е бъдеще обвито в шоколад.
Нямам голям интерес
във въпросите, като
кой, какво, защо и миналото не ме интересува.
Важното е, че сме тук.
Но ако искаш истински да опознаеш някого, това е важно.
Така е.
Вървят заедно.
Не съм съгласен.
Това... следващата хапка
е единственото, което има значение.
Бях омъжена за две години.
Знаех, че няма да се получи.
Още когато се съгласих го знаех.
Знаех го и когато се преместих в Остин заради него.
И когато вървях
до олтара.
Но го направих.
И не се получи.
Ако игнорирам това, което е станало
ще повтарям същата грешка отново и отново.
Ами ти?
Няма ли да ми разкажеш за теб?
Няма нищо за казване.
Какъв е бил животът ти преди?
Какво си работил?
Честно казано, не си спомням.
Глупости, Найлс.
Говоря сериозно.
Мина толкова
много време.
Страхотни гъби.
Да.
Жалко, че сме на такова гадно място.
Не съм фен на тази магическа пустиня.
Съжалявам те.
Така ли?
Щом ме съжаляваш
значи те е грижа за мен, Найлс.
В коя...
Не. - Какво?
Когато кажа, че съжалявам
е като да кажа
съжалявам примерно
че съм изпил бирата
и сега трябва да отворя друга.
И сега вече не съжалявам.
Просто израз.
Ясно. - Който отминава
като всичко останало.
Как така, "Отминава
като всичко останало"?
Какво е отминало?
Всичко.
Както и да е.
Наздраве.
За това, че не ни пука.
Това ми хареса. - Знам.
За това, че...
Това е ново.
Боже мой.
И ти ли ги виждаш?
Истински ли са?
На кой му пука?
Лека.
Найлс.
Нека просто го направим.
Добре.
Чакай. - Какво?
Какво?
Просто...
Ще бъде прекрасна сватба.
Трябва да тръгваш
преди някой да те види.
Сара?
Да.
Да си призная
тази сутрин
се чувствах различно.
По-добре.
Заради миналата вечер.
Да.
"Да" от съжаление ли или...
Да, беше забавно.
Беше забавно.
Не звучи така.
Не искам да се будя там.
Събуждането винаги е странно,
но ако
си лягаш с малко по-добро настроение...
Нали? - Това ченге ни следва
от доста време.
Нали?
Искаш ли да си поговорим... - За ченгето ли?
Не, за това, че правихме секс.
Каза, че ще правим секс и правихме.
Какво има да говорим?
Нали от нищо няма смисъл?
Надявам се, че не е така.
Замърсяваме ли?
Няма реакция.
Какво иска този?
Най-накрая.
Какво правиш?
Преди не са ме арестували.
Любопитно ми е, какво ли е. А теб?
Не.
Не, недей.
Може да е той.
Той? - Рой.
Това копеле!
Не спирай.
Някой трябва да се погрижи за това.
Не, не трябва!
Сериозно говоря!
Помощ!
Опитва се да ме убие!
Сър, слезте от превозното средство
с вдигнати ръце.
Благодаря ви.
Той ли е?
Сър, ако се съпротивлявате
ще бъда принуден да приложа сила.
Добре!
Излизам!
Съжалявам, г-н полицай,
помислих ви за някой друг.
Винаги вярвай на първото си усещане, дрисльо.
Здрасти, Рой.
Да си викал подкрепление?
Пич, какво правиш?
Спокойно...
Само го чукнах.
Не го чукна.
Той е садист.
Спасих те! Трябва да ми благодариш.
Щеше да те убие.
Не ти благодаря.
Ръцете на главата!
Духай, кучко.
Просто ни остави.
Ще ми пуснеш ток ли, шибаняко?
Давай.
Направи го.
Пипнах ти мотора.
Коя е тая?
Какво ти става?
Какво? Само малко попрекалих.
Така ли. - Съжалявам.
Болката е истинска.
Не го ли разбираш?
Нищо няма смисъл. Нали?
Думите са твои. - Има болка!
Има смисъл и в това, което правим на другите!
Не е забавно да тероризираш.
Знам го от опит.
Няма значение, че всичко се рестартира и хората не помнят.
Ние помним. И трябва да живеем с това.
Найлс, ти никога нямаше да се оправиш с него.
Направих ти услуга. Майната ти. - Не, Сара, на теб майната ти.
Изведнъж започна да се държиш, като дете.
Това е и причината да попаднеш тук.
Ето го и детето.
Спрете се!
Попаднах тук, заради теб.
Опитах се да те спра.
Или не помниш. Казах, "Не се приближавай."
Но не, не можеш да кажеш на Сара, какво да прави.
Сериозно ли?
Последвах те, защото те харесвах
а някой се опитваше да те нарани.
Защото ми пукаше,
а това явно е нещо, което ти не можеш да осмислиш.
Ако знаех, че ще остана тук с
едно малко, превзето хулиганче
за цяла вечност,
щях да стоя далеч от теб
и със сигурност нямаше да те изчукам.
Моля те, чукали сме се хиляди пъти.
Какво?
Какво каза?
Нищо... - Отговори ми
Излъгах.
Били сме заедно и преди.
Много пъти.
Винаги те спечелвах с речта.
Но тогава беше различно.
Винаги се рестартираше.
След това и ти попадна тук и...
Не знам, трябваше да ти кажа, но не исках.
Не исках да ти кажа!
И не ти казах.
Добре.
Изчезвам от тук.
Сара, съжалявам.
Сара, Сара...
Хей.
В коя стая е Сара?
Гаджето на Мисти. Хайде.
О да, съжалявам.
Стаята и е предпоследната по коридора.
Но тя не е там.
Къде е? - Никой не знае.
Хауърд отиде да я събуди, но нея я нямаше.
Някой виждал ли е къде си ляга?
Тя се буди тук всеки ден хора, трябва да е някъде наоколо.
Найлс, какво правиш? - Сара!
Излез!
Събуди се.
Сара!
Събуди се.
Сара е осъзнала, че не е център на вниманието и си е тръгнала.
Не говори така.
Не, Хауърд.
Тя е права.
Сара си мисли, че животът и е някаква сапунка.
Кой си ти?
Гаджето на Мисти.
Събуди се.
Къде е тя?
Тя ли ви каза да се държите така.
Не сте влизали в пещерата, но ви е казала, нали?
Не ми е добре около него...
Трябва да се обадим в полицията.
Сериозно...
Не ми е добре около него...
Колко са хубави?
Животът им е перфектен, права ли съм?
Толкова сме лоши.
Дръж ми ръката. - Събуди се.
Изядох 3 пици.
Ранди, историите ти са трепач.
Знам.
Боже мой.
Младоженецът е тук.
Трябва да се освежа.
Може ли... - Заповядай...
За теб съм го купил, приятел.
Гаджето на Мисти. Няма ли да се включиш?
Явно не. Добре.
Не ни пречиш.
Добро е, нали?
Връща се на сватбата.
Аз не искам да се женя.
Добре ли си? - Тук ли спахте миналата вечер?
Не, Тала каза да не спим тук преди сватбата.
Ейб спа тук.
Защо?
Ейб е спал тук?
Да. Какво има?
Толкова си красива.
Ейбрахам, ти кучи сине.
Моля. - Ти и Сара, вече всичко се връзва.
За какво говори?
Сестра ти и Ейбрахам
са спали заедно.
Тя се буди до него всяка сутрин
и сигурно се изнизва сутринта.
Сигурно затова се мрази.
Помириши.
От стаята на Ейб е. - Млъкни и седни.
Пиян си. - Найлс, какво правиш?
Млъкни.
Нали не е истина?
Какво? Не е!
Той е пиян.
Това е истина.
Но, ако помиришеш възглавницата
ще усетиш специфичната миризма на Орхидеена експлозия от "Форниер".
Купила си я на Сара за рождения и ден.
Друг използва ли Орхидеена експлозия от "Форниер"?
Боже мой.
Не мисля така.
Махай се от тук.
Ейб, да се разходим.
Нали не му вярвате?
Изневерил си на жена си в нощта преди сватбата
със сестра и?
Майната ви на всички.
Сара е добър човек,
но поради някаква причина винаги сте мислили, че е под вас...
Ела тук.
Назад! - Какво правиш?
Искаш да унищожиш живота ми? Ела ми.
Гаджето на Мисти!
Боже мой!
Боже мой, има вилица в лицето ми.
Дами и господа, искам да поканя
майката и бащата на булката за едно специално изпълнение.
Тала,
знаеш, че не съм много добра с думите, но
те обичам повече от всичко.
Искам да изпълним песента
която изпях на Хауърд на нашата брачна нощ.
Искам да се сещате за тази песен
когато преминавате през тежки времена.
Любовта може да ви прекара през всичко.
Песента е „Концертът на любовника“.
Тя ми липсва, Джери.
Кой?
Сара. - Уайлдър?
Не знаех, че се познавате.
Обичам я.
Ясно.
Интересно.
Събуди се.
Рой!
Предавам се!
Изтезавай ме, не ми дреме!
Кучи син.
Беше прав за всичко!
Какво правиш тук?
Рой.
Ти печелиш.
Всичко е наред.
Това е племенникът ми.
Благодаря ви за загрижеността.
Не бива да си тук.
Кой беше този мъж? - Мамка му!
Хей.
Това е...
Найлс. - Найлс.
Стар приятел.
Ще отидем на двора.
Изглеждаш тъжен.
Нищо му няма, скъпа.
Близнаци.
Вярваш ли, че съм ги създал на тази възраст?
Ако бях пил един коктейл по-малко онази вечер,
щях да си сложа кондом и тях нямаше да ги има.
За коктейлите.
Това е животът ти?
Не е зле, нали?
Хубава жена,
хубави деца.
Малкият Джоуи полива кучешко лайно.
Странно е.
Но и прекрасно.
А какво стана с "Бракът е бездънна яма от тъга"?
Времената се менят.
Приоритетите също.
Какво правиш тук?
Просто кажи. Стряскаш жена ми.
Не знам, аз...
Отдавна не съм те виждал. - Без майтап.
След последния път свърших в болница.
Сестрите не ми даваха да заспя. Страхуваха се, че ще изпадна в кома.
Няма по-гадно от това да умреш бавно и мъчително в болницата.
Доста ти бях ядосан, човече.
Няма да видя, как растат децата ми.
Няма да омъжа малката Либи.
Явно не съм се замислял.
Не съм се замислял
през какво си преминал заради мен.
Престоя в болницата ми отвори очите.
За мен денят винаги е бил хубав.
Жена ми е в разцвета си.
Малкият Джоуи си полива кучешкото лайно.
Днес ще си правим портрет
на който сме облечени, като животни.
Аз ще съм мечка.
Няма по-хубаво от това.
Трябва и ти да намериш позитивното.
Няма позитивно.
При всички има нещо позитивно.
А коя беше кучката,
която ме блъсна с колата? - Не я наричай така.
Закарал си я в пещерата, нали?
Не се ли научи?
Тя ме проследи.
Поне сте заедно.
Много е лошо да минеш през тази ситуация, ако си съвсем сам.
Трябва да тръгваш.
Може ли да остана за вечеря? - Не човече, аз...
Най-добре ще е вече да не се виждаме.
Заради мен.
Може ли да ме убиеш за последно?
Движението е
много натоварено.
Добре.
Дано откриеш това, което търсиш.
Да.
Изчезвам от тук.
Сара, съжалявам.
Сара, Сара...
Ще бъде прекрасна сватба.
Млъкни.
Беше ужасно
и не биваше да се случва.
Заслужаваме да ни се случат
ужасни неща
защото сме ужасни хора.
Аз приключих с това.
Мамка му.
Какво направихме? Беше глупаво.
Аз съм изневеряващо лайно.
Да, добре. - Същият съм, като баща си!
Според законите на физиката има само едно възможно бъдеще...
Да, но ако наблюдателят получи достъп до
вселената на индетерминизма отвъд хоризонта на Коши...
Явно не ти трябва моята помощ.
Всичко ще е наред.
Събуди се.
Хей.
Ти си тук? - Да.
Радвам се да те видя.
Изглеждаш чудесно.
Ами, не мога да остарявам.
Така е.
Пусни ме, Сара.
Не можеш да ме заключваш извън собствената ми стая.
Найлс!
Е, как си?
Ужасно.
Наистина ужасно.
Може ли да кажа нещо?
Съжалявам,
че те излъгах.
И не те виня, че си ядосана
и че си тръгна.
Но мислих доста
и мисля, че между нас имаше нещо специално
преди да го прецакам.
Може ли да започнем отначало?
Благодаря ти.
Приключи ли?
Да. - Супер.
Мисля, че намерих изход.
Затворени сме в кутия с енергия.
Можем да излезем от кутията
през 3.2 секундите, които са необходими
за да се рестартира времето.
С "излезем от кутията" имаш предвид...
Ще се взривим в пещерата в този времеви диапазон.
Ако се взривим в точното време
ще можем
да прекъснем цикъла.
И къде ще отидем?
Не знам.
Можем да се събудим в същия ден,
може да се събудим след 20 години
или пък да умрем,
затрупани от скалите.
Няма как да знаем,
затова е само теория.
Но трябва да опитаме.
Май да.
Трябва ли наистина?
Не искам пак да се разочароваш.
Нали помниш за кармата?
Това е различно.
Тествах го.
Как?
Вкарах една коза в пещерата
и я взривих.
Не знам, къде отиде но вече я няма.
Ще ме закопчаеш ли?
Козата е изчезнала?
Да.
Луда работа, нали?
Мисля да си изкараме деня нормално
без да правим щуротии и вечерта
да изчезваме от тук.
Не искаш ли да направиш още няколко теста?
Не, за какво говориш?
Просто пещерата няма да избяга.
За къде да бързаме,
какво може да стане?
Майко мила.
Страх те е да си тръгнеш?
Какво? Не.
Изобщо.
Просто не искам.
Има разлика. - Каква е разликата?
Искам да остана с теб.
Обичам те.
Какво ще кажеш?
Какво?
Обичам те.
Ти?
Как може да го знаеш?
Аз съм единственият човек, с когото си заседнал тук.
Ами Рой? Него не го обичам.
Найлс.
Значи казваш,
че ако си там навън в истинския свят,
където има милиони хора
пак би избрал да си с мен? - Да.
Но защо ми е да се връщам.
Светът е пълен със смърт, бедност
и несигурност.
Тук поне сме заедно.
Загубил си ума си.
Нали това е любовта!
Не се страхувай.
Това не е истинско, Найлс.
Всичко тук е безсмислено.
И какво?
И без друго животът ти не е перфектен.
Знам за теб и Ейб.
И ако планът ти проработи
ще трябва да се оправяш с последствията.
Как разбра?
Орхидеена експлозия
от "Форниер".
Но няма значение!
Това не ме интересува.
Не искам да се събуждам пак там.
Просто го игнорирай.
- Искам да си върна живота.
И пак те питам
дали искаш
да дойдеш с мен.
- И аз отказвам.
И те моля да останеш.
Сбогом, Найлс.
- Какво?
Сара.
Найлс, какво беше това?
Трябва да скъсаме.
Какво? - Ти не ме харесваш.
Така е,
но защо да късаме.
Какво? - Хората не късат с мен.
Това е тъпо.
Добре. - Аз късам с теб.
На мен ми дойде идеята.
Благодаря ти. Имаш хубава кожа.
И ти харесвам прическата. - И аз харесвам твоята.
Без повече излишни приказки
искам да приветствам
голямата сестра на булката, Сара.
Късмет.
Благодаря, Мисти.
Когато бях на 12
тъкмо започвах в едно ново училище.
Бях ужасена
и сънувах кошмари.
Една сутрин се събудих.
Тала беше там
заспала до мен
и ми държеше ръката.
Чула ме е, че плача в съня си
и е дошла в моето легло
защото е помислила, че това ще ме успокой.
Тогава е била на 5 години.
От тогава не съм сънувала никакви кошмари.
Ти притежаваш
себеотрицание и оптимизъм.
Това е специално.
И много рядко.
Големите сестри би трябвало да учат малките,
но аз винаги
и винаги
ще се уча от теб.
Ейб,
не прецаквай това.
Няма.
Добре.
Добре миришеш.
Обичам те.
И аз теб.
Дано получиш това съобщение и пак се извинявам.
Дано се видим скоро.
Добре.
Прекрасна реч, скъпа.
Благодаря ти.
И аз загубих майка си, когато бях малка.
Така ли?
Сигурно трябва да тръгваш.
Късмет.
Добре ли си, скъпи?
Чувствал съм всичко, което някога ще чувствам
за да не чувствам повече.
Какво му наливаш на този, Тед?
Това е първото му питие.
Мислих си, че знам как да живея.
А не знаех.
Или не знам?
Скъпи, огледай се.
Каквото и да търсиш, не е тук.
Боже мой.
Аз съм идиот.
Сигурен ли си, че не се е надрусал?
Само си циври.
Аз съм възрастен, Тед.
Ако се държиш така
ще си събираш зъбите от бара.
Благодаря ти, Тед.
Не!
Мамка му!
Не стреляй!
Нуждая се от помощ.
От превоз.
Кой си ти?
Преди 30 години си се запознал с жена на име Трейси Хоумс
в един бар в Абърдийн.
Отнела е девствеността ти в тоалетната и е духнала.
Повече не си я видял.
Аз
съм сина ти.
Винаги съм го усещал.
Сара!
Чакай, Сара!
Чакай!
Ти беше права.
Бях изплашен,
но вече не съм!
Сара,
откакто те видях...
Не, спри.
Найлс, не искам пак да държиш реч.
Давам ти едно изречение.
Добре.
Макар да се правя, че не
съм зависим от други хора не е така
и не ми пречи,
защото мисля, че животът трябва да бъде споделян
и аз се нуждая от теб за да оцелея.
Добре.
Това беше изречението. - Искам заедно да
преодолеем това...
Познавам те по-добре от всеки друг.
Помниш ли онази вечер, като видяхме динозаврите
ти каза, че за да опознаеш човек
трябва да знаеш и лошите страни и добрите.
Аз съм ги виждал и са страхотни, Сара.
Ти си любимият ми човек.
Да, малко е странно,
че човекът, който харесвам най-много
е този, който срещнах докато съм заседнал тук.
Но знаеш ли кое е по-странно.
Че съм заседнал тук.
Точка, точка, точка.
Многоточие. - Да, благодаря ти.
Казва се многоточие.
Виж...
Надявам се да се получи това с избухването,
но не ми дреме особено
стига да съм с теб.
Дори и да ни убие,
предпочитам да умра с теб,
отколкото да живея в този свят без теб.
Точка и край на изречението.
Това беше граматически ужас.
Дано не те е объркало.
И с точката се подразбира, че е край на изречението.
Исках да е ясно.
Ами ако си писнем?
Ние вече сме си писнали.
Това е най-хубавото.
Мога да се справя и без теб.
Но този живот
може да бъде малко по-приятен
с теб в него.
Да.
Малко по-приятен.
Чудесен старт.
Добре.
Хайде. Да видим дали ще умрем.
Добре.
Това с козата истина ли беше?
Вече е късно за въпроси.
Мамка му!
Къде искаш да отидем, ако се получи?
Къщата на майка ти. - Добре, това беше грешка.
Майка ти е грешка. - Добре.
Ако не се видим повече...
да знаеш, че и аз те обичам.
Сега какво?
Трябва да взема кучето си.
Имаш куче?
Да. Фред.
Имаш куче, на име Фред? - Да.
Не си го споменавал.
Не е ставало въпрос.
Къде е? - При един съсед.
Какво куче е?
От онези рунтавите.
"От онези рунтавите."
Какво правите в басейна ни?
Явно се връщат на десети ноември.
Хей, дрисльо.
Получих съобщението от приятелката ти.
Шантава идея.
Дали ще се получи?
Съжалявам. Познаваме ли се?
Аз съм Найлс.
Здрасти.
Няма начин.
Дейзи, бих желал много алкохол.
Радвам се, че се запознахме. - Да.