Кръвна Банка - Прага, Чешката република
За първи път ли даваш кръв? - Да.
Тук плащат в брой. И можеш да идваш всеки ден.
Купуват кръвта дори в буркан.
Джаред Номак? Очакваме ви.
В последните 12 месеца имате ли нови татуировки или обеци?
Не.
Откъде е белегът на брадата ви? - Инцидент в детството.
И нямате близки роднини? - Не поддържам връзка с тях.
Някой за връзка в спешен случай? - Никой.
Никакви роднини? - Вече ви казах.
Нима не мога да стана донор?
Зависи. При тестовете на кръвта ви получихме необичайни резултати.
Какво? Колко необичайни?
Ще ви обясня.
Кръвта ви има много рядък фенотип. Не сме срещали подобен досега.
Какво? За какво говорите?
Кои сте вие? - Седнете, моля.
Какво става? - Имам добри и лоши новини, Джаред.
Добри новини за нас.
А лошите новини... са за теб.
Вампири!
Мразя вампирите!
Забравете това, което знаете. Вампирите съществуват.
Името ми е Блейд.
Роден съм полу-човек, полу-вампир.
Наричат ме... Дневния Боец.
Аз имам всички техни предимства и нито една от слабостите им.
Освен жаждата.
Преди 20 години срещнах човек, който промени живота ми.
Уистлър - той ме научи как да контролирам жаждата.
Обясни ми правилата.
Даде ми оръжията, с които да ги ловя:
Сребро, чесън... И дневна светлина.
Преди две години те го хванаха.
Превърнаха го в това, което мразя най-много.
Трябваше да го довърша.
Сега го преследвам.
Но ще го открия.
И нищо не може да ме спре.
БЛЕЙД 2
Дневния Боец е тук! Спрете го!
Къде е?
Мамицата му!
Не знам къде го държат.
Покажи ми къде е и ще реша, че съм те изпуснал.
Моля те! Не знам...
Застреля се, а после вампиряса. Ние само го поддържахме жив!
Ще те заведа!
Аз съм Ръш, отворете.
Не стреляйте! Аз съм!
Мамка му! Не са сребърни, но боли ужасно.
Ще се видим по-късно.
Старче... Какво са направили с теб!
Да си вървим у дома.
Скрийте дъщерите си, господа. Черния Рицар се завърна.
Ще си пафнеш ли, Б? - После. Изключи светлините.
Открил си го.
И не си го убил. - Помогни ми.
Имам лошо предчувствие, Б.
Чуй го как диша! Той умира.
Защо не сложим край на страданията му?
Държаха го в стазис в една комуна.
Ще го детоксикирам с ретровирус. Все едно го отказвам от хероин.
Ще го изчистя за една нощ.
Няма да стане, мой човек. Предлагам ти да го убием веднага.
Излез.
Ако вътре е останало нещо от теб, чуй ме добре, Уистлър.
На сутринта тези щори ще се отворят,
независимо дали си се изчистил или не.
Не исках да...
Слушай ме, Блейд!
Трябва да ме довършиш. - Не.
Дай ми проклетото оръжие.
А сега се разкарай от тук, копеле тъпо!
Как се чувстваш?
Като размазано говно.
Как ме откри?
Първо отидох в Москва, после в Румъния.
Местеха те непрекъснато. - Колко време ме нямаше?
Месеци? - Прекалено дълго.
Значи години.
Измъчваха ме почти до смърт, а после ме лекуваха с кръв,
за да ме измъчват отново.
Можеха поне да ми оправят крака, копелетата мръсни.
Къде ми е електроженът?
Слушал съм много за теб, Уистлър.
Аз се казвам Джош, но всички ме наричат Скъд като ракетата.
Кажи ми нещо, Скръб... - Не "Скръб", а "Скъд".
Скъд! - Добре де.
Какво си направил с колата? - Направих й някои подобрения.
Азотен окис, това-онова...
Форсирал си двигателя до пълния максимум.
Двигателят стана 300 конски сили. - И ще изкара от ден до пладне.
Откъде изкопа тоя мърляч? - Какъв е проблемът, татенце?
Две години смуча кървави парцали,
а накрая някакъв идиот, се ебава с делото на живота ми.
Застрашихме операцията заради теб! - Вашата операция?
Вашата операция? Аз съм измислил цялата тая операция, мухльо!
Движение в трета зона, господа! - Хора?
Температура на телата 10 градуса. Предполагам, че са смукачи.
Изгориха датчиците с магнезиеви факли.
Познават цялата ти система за сигурност.
Не ти вярвам...
Мамка му!
Готини дрешки.
Светлина!
Ниса, прибери меча!
Твоите хора стреляха първи.
Ние ти носим съобщение.
Представляваме най-висшите среди на вампирската нация.
Те ти предлагат примирие. И искат да се срещнете.
Скъд...
Свали си маската.
Казвам се Асад. А това е Ниса.
Ти беше най-страшният ни враг.
Но сега по улиците върлува нова опасност.
Нещо по-лошо от теб.
Кое е смешното?
Всички разказват истории за ужасния Блейд.
Малко съм разочарована. - Чу ли това, Б?
Разочарована е. - Толкова лесно се съгласи да дойде.
Хайде, Блейд, покажи й! Хайде, моля те!
Пластичен експлозив.
Достатъчно е, за да разруши цял квартал.
Още ли си разочарована?
Пазачите приличат на хора. Сигурно са слуги.
Сигурен ли си, че е разумно? - Е, ако не е...
Тук се крие истинската сила на вампирската нация.
Татко...
Блейд, това е овърлорд Ели Дамаскинос.
Добре дошъл, Дневни Боецо.
Казано е: "Гордей се с врага си и се радвай на успехите му."
Би трябвало да ти благодаря. - За какво?
За това, че елиминира Дикън Фрост. Аз съм Карел Кунен.
Ти си човек. - Не съвсем, аз съм адвокат.
Както знаеш, вампиризмът е вирус,
пренасян чрез слюнката на хищници.
За 72 часа той се разпространява в човешкото кръвообращение
и създава нови паразитни органи. - Като рака.
Но рак с цел.
За съжаление, вирусът еволюира.
Засякохме нова разновидност. Нарекохме я "Щамът Косач".
Като всеки силен патоген, новият вирус си намери носител.
Джаред Номак.
Роден вампир, но с аномалии, също като теб.
За разлика от всички нас
той се храни не само с хора, но и с вампири.
Очевидно ми прави услуга. - Ти не разбираш.
Вампирите не умират. Те стават носители като него.
Приличат на наркомани, пристрастени към крек.
Трябва да се хранят всеки ден. Номак е на свобода от 72 часа.
По наши изчисления, вече е създал десетина Косачи.
До една седмица ще са стотици.
До месеци ще станат хиляди. Можеш да пресметнеш и сам.
Правилно ли ви разбрах?
Искате аз да ги изловя?
Кого мислиш, че ще подгонят, когато приключат с нас?
Любимите ти човеци.
Ще ги избият до последния.
От две години подготвяме малка бойна група - Глутницата.
Искаме да ги поведеш. - От 2 години?
Подготвяхме ги да убият теб.
Какво ще кажеш, Б? - Смятам да се пробвам.
Какво мислиш наистина?
Ще ни прецакат при първа възможност.
Значи няма да го направиш? - Засега ще си поиграем.
Те ще ни заведат в леговищата си.
Ще видим как действа истинският им свят.
Писна ми от техния свят.
Умират от шубе, защото вече не са на върха на хранителната верига.
Той ме притеснява.
Знам, че ти е приятел, но трябва да го наблюдаваш.
Никой не се изчиства от жаждата само за една нощ.
Искаш нещо за душата? - Какво предлагаш?
Имам всичко. Хероин, амфетамини...
Каквото поискаш. - Каквото поискам?
Това ми харесва. Ами ако искам теб?
Толкова сладка!
Готови са за теб, Дневен.
Блейд, представям ти Глутницата.
Лайтхамър, Верлен,
Свещеника, Снежния,
Чупа... и Райнхарт.
С бандата от доста време се чудим...
Какво? - Можеш ли да се изчервяваш?
А така, брато!
О, схващам. Сега вече разбрах.
От две години се подготвяте да ме убиете, а сега аз съм тук.
Вълнуващо, нали? Е, сега е твоят шанс.
Хайде, какво чакаш? Аз съм тук, точно пред теб.
Адолф ще се пробва първи.
Какво, разрешение ли ти трябва? Или пък малък стимул?
Добре, ще ти помогна.
Какво стана? Пропусна ли го? Ще го направя отново.
Направи го, Райнхарт!
Да не ти трябва упътване?! Хайде!
Убий го!
Сега вече имаш бомба, закачена на главата.
Със сребърен нитрат е и ще гръмне, ако се опиташ да я свалиш.
Детонаторът ще е у мен.
И само ако ме погледнеш на криво...
Ще работим като един екип.
Аз ще давам заповедите.
Въпроси?
Добре.
За да хванеш ловеца, трябва да започнеш от плячката.
Ще отидем на местата, където вампирите се събират нощем.
Кръвни банки, скривалища... И то най-големите.
Откъде започваме?
От "Къщата на болката".
Къде е входът?
Не виждам никакви знаци. Никакви вампирски йероглифи.
Заради теб се наложи да променим навиците си
и да затегнем сигурността. Погледни по-добре.
Готино. - 38-и, 45-и и 9 мм.
На върха всички имат капсули със сребърен нитрат и чеснов екстракт.
Това нещо изстрелва сребърен клин със скорост 2000 метра в секунда.
И тъй като вие мразите светлината,
сме сложили ултравиолетови филтри на насочващата лампа.
Отворите ли го, става страшно.
Но с филтъра няма проблем. - Виж това, Б.
Пневматична инжекционна система.
Изстрелва дози противосъсирващо, наречено ЕДТА.
Едно бодване и вампирът избухва.
Презарежда се автоматично. - Готино.
Да тръгваме!
Ти няма да минеш за един от нас. - Не ми пука.
Той е прав.
Защо не се качиш на покрива? Ще ни прикриваш от там.
Значи вече Глутницата командва парада? Супер!
Озапти си кучето, за да не го озаптим ние.
Не си играй с късмета си!
Вътре сме.
Ще влезеш в нашия свят. Ще видиш как се храним.
Просто помни защо си тук.
Не съм забравил.
Какво търсим тук? - Нещо подозрително.
Егати майтапа!
Чуваш ли ме, Скъд?
- Чувам те идеално, Б.
Цялото място е скривалище. Един вход, прозорците са черни.
Има поне 300 смукачи. - Страхотно!
Чуваш ли, У?
Уистлър?
Как е времето горе, миличък?
Правя си слънчева баня.
Виж ги! Половината от тези копелета дори не са чистокръвни.
Защо просто не избием абсолютно всички тук?
За по-сигурно.
Би било елементарно.
И той те държи на мушка.
Да го духаш!
Дневния Боец!
Майчино мляко!
Имате половин час до залеза, сладури. Не е зле да побързате.
Видях един, но го изгубих. Бъдете нащрек!
Мамка му!
Има нещо на покрива на микробуса.
Номак...
Дневния Боец...
Какво искаш от мен?
Врагът на моя враг приятел ли е... Или враг?
Нападат ни. Трима са, а може би и повече.
Светлината!
Какво?!
Среброто не върши работа. - Копелета!
Чу ли ме, Чупа? - Кажи "зеле"!
Искаш ли малко светлинка, а?
Грозна, дребна гадина!
Кървиш. Ухапа ли те? - Не.
Гърбът ми... Нарани само гърба ми.
Ако ви нападнат, използвайте светлината. Не им понася.
Свещеник... Няма да умрем тук, нали?
Хванаха Свещеника.
Слънцето скоро ще изгрее. Оставаш сам, Блейд.
Ти искаш да ме убиеш, Блейд.
Е, тук съм.
Но защо?
Ние двамата имаме общ враг. Искаме едно и също.
И двамата искаме едно и също.
Какво стана? - Не каза, че среброто е безполезно?
Не знаех. - А ако знаеше, щеше ли да ми кажеш?
Знаеш, че не те лъжа.
Тогава защо той не те уби?
Преди колко време го ухапаха? - Преди 20 минути.
Кожата му направо гори. - Вече започва да се променя.
Няма ли някой да му затвори устата?!
Убий ме, Чупа! - Безстрашен мъж...
Дръж го, Чупа!
Отървете го най-накрая от шибаните му мъки!
Не можеш да го довършиш така! - Дръж го, Чупа!
Отдръпнете се.
Назад!
Ако Глутницата може само това, значи имаме проблем.
Копелето напусна поста си! - Къде беше?
И аз подгоних малко Косачи. - Колко малко?
Загубихме Свещеника.
Искаш ли да издялкам името му на гърдите ти?
Елате да ви покажа.
Видях, че в алеята става нещо.
Намерих го така. Мисля, че са дошли от тук.
Опитал се е да пропълзи обратно в канала. Заклещил се е.
Опитал се е да прегризе ръката си като койот.
Бедното малко момченце!
Той вече умира. Трябва да го изследвам, възможно най-бързо.
Потърсете лост да отворим шахтата.
Сблъскали са се с Косачите.
Има ли жертви? - Засега само една.
Надявам се... че не е била Ниса.
Не.
Играеш много опасна игра, Дамаскинос.
Блейд е неконтролируем. Няма да го манипулираш още дълго.
Тревожиш се прекалено много.
Нашият приятел в лагера им съобщи, че всичко се развива по план.
Вече загуби един от своите. Колко още ще пожертваш?
Всички. - Дори собствената си дъщеря?
Да, дори нея.
Позна ли това? - Кръвната банка.
Един от охраната.
Но защо умира? Какво го убива? - Времето.
Метаболизмът му е прекалено бърз.
Имат нужда от кръв през няколко часа. Иначе се хранят със себе си.
Номак е различен. Той е носителят.
Всичко започва от него и ще свърши с него.
Отвори му устата, Скъд.
Отвори му устата. - Стига бе, Б!
Бъзльо!
Само езикът пренася вируса.
Инжектира го с тези шипове.
Челюстният мускул се е разделил.
По-силен е и захапката е по-силна.
Структурата на черепа е същата, но мандибулата липсва.
Стисни този зъб, Скъд.
Невротоксин. Вероятно парализират жертвата, докато се хранят.
Чесънът не върши работа. Среброто също.
Трябва да ги изтребим със светлина. - Тя е смъртоносна и за нас.
Да видим какво още крие.
Раните ти са много по-добре. Оздравяват бързо.
Тези неща се различават от нас така, както ние се различаваме от вас.
Погледнете тук! Сърцето е обвито в кост.
Уязвимо е само от едната страна. - Няма как да го прободеш с кол.
Откъснатият крак на паяка продължава да се движи сам
и се опитва да ходи, без да е част от тялото.
Какво правиш? - Много праволинейна физика.
Какво е това? - Мозъкът е мъртъв.
Но тялото се опитва да се храни.
Имаме 6 часа до разсъмване. Дотогава да сте готови.
Какво ще стане на разсъмване?
На теб говоря, Блейд! Какво ще стане на разсъмване?
Тръгваме на лов. - На слънце?! - Майтапиш се!
Намери си плажно масло.
Внимавай, защото животът ти виси на пичи косъм, лайнар такъв!
Обичам да ми говориш мръсотии.
Светлината е единствения ни коз. Тогава ще са по-уязвими.
Ние също.
Да си го кажем направо: Не всички ще се върнем живи.
Важното е да се пазите във всеки един момент.
Какво търсиш? - Фосфорни пръти.
Ако намеря светлинен източник,
може и да направя нещо като ултравиолетова граната.
Вече съм опитвал. - Но тогава аз не бях тук, нали?
Начинът, по който ни говориш... - Какво има?
Нали помниш, че сме на една страна?
Защо ни мразиш толкова? - Съдба.
В кръвта ми е. - И моето е в кръвта ми.
Аз съм родена вампир.
Ти познаваш жаждата не по-зле от нас. С твоят серум.
Разликата между нас е, че аз съм приела каква съм отдавна.
Откога познаваш Блейд? - От 20 години.
Не говори много за миналото. - Той не говори много за нищо.
Искаш ли да чуеш нещо весело?
За Блейд ти изпълняваш ролята на баща.
Кажи ми... Вие двамата как се събрахте?
Бях свалил две мадами.
Реших да ги заведа у нас за малко упражнения по тройки.
Готино.
В следващия момент Джанет и Кристи вече си хапваха от корема ми.
Блейд дойде и ме спаси. И после се озовах тук.
Да опитаме.
Може би ти си бил прав.
Супер! Имаме си нов фокус.
Мога ли да те попитам нещо? Как ще открием Косачите?
Те сами ще дойдат при нас.
Какво е това? - Феромони.
От надбъбречните жлези на Косач. Ще налитат на миризмата.
Искат да се напръскаме с парфюм от топките на тия изроди?
Ще ги отблъсквате със стрелба. А после използвайте светлината.
А това е за големия финал.
Свързах няколко от тези играчки в среда от нитроглицерин.
Само трябва да внимавате къде ще гръмнете бомбичката.
Ти няма ли да дойдеш? - Аз съм любовник, а не войник.
Закъснението им е 10 секунди.
Не забравяйте да се покриете.
Помогни ми.
С госпожица Кървава май нещо много се сближихте.
Не се безпокой за това.
Виждам, че вече не знаеш от коя страна на барикадата си.
И това го казва човек, който прекара две години при врага.
Това пък какво означава?
Нали знаеш старата поговорка:
Дръж приятелите си близо, а враговете още по-близо.
Никога не я забравяй.
Да се разделим на три екипа.
Опитваме се да ги привлечем, а не да ги подплашим.
Някои от нас не виждат в тъмното, тъпанар такъв.
Какво да направя?
Ето ти цайси, дядка. Не изоставай!
Лайтхамър?
Да го направим.
Ей, селяндур! - Какви ги вършиш?!
Тук сме съвсем самички, сладур.
Ние губим човек и Блейд губи човек.
Ще ви оставя да си поговорите любовно насаме.
Видях една група в източния тунел. Подготвям бомбата.
Излизайте веднага!
Не!
Аз ще ги привлека. Изнасяй се!
Десет, девет...
Две...
...едно.
Райнхарт, прегрупираме се!
Скапан боклук!
Чупа, излизайте веднага!
Това пък какво е?
Искаш да ме осмърдиш до смърт?
Чупа! Излез веднага!
Чакай!
Добре ли си? - Да.
Трябва да се махаме. Много са.
Всички да се прегрупират!
Да го духате, грозни копелета!
Тук няма никой!
Къде е бомбата? - Оставих я в тунела.
Дай ми останалите феромони.
Тръгвайте по тунела! Хайде!
Вие очевидно нямате представа
с кого се бъзикате!
Между другото, Блейд, споменах ли, че бомбата заяде?
Изсмучете това!
Хайде!
Искате да се пробвате, а?! Ела тук, копеленце!
Уистлър... Почакай!
Ще те оставя жив, за да разкажеш на Блейд
за този пръстен.
За да му кажеш истината. Истината, старче.
Дамаскинос е пропуснал да му каже...
Свърши добра работа.
Не чак толкова добра.
Какво има, дъще моя?
Посрамих те, татко.
Посрамих семейния герб.
Блейд ме спаси.
Той е смел и благороден.
Разбирам. - Жив ли е още?
Взеха всички оръжия. Дори меча ти.
Някой ни е предал отвътре. - Къде сме?
Дълбоко в леговището им.
Разрушиха всичко. Цялата ни работилница.
Лъгали са ни от самото начало.
Косачите не са се появили сами.
Създали са ги. - Какво?!
Номак ми каза. Срещнах го в канала и той ме остави жив.
Така ли? Колко благородно от негова страна.
Доведох ви тук, за да видите плодовете на нашия труд.
От години се боря,
за да освободя нашия вид от наследствените му слабости.
Най-естествената стъпка беше да пренаредя ДНК-то ни.
Номак е първият. Той е провал.
Но с времето...
Ще се появи нова и чиста раса, зачената от моята плът.
Безчувствена към среброто.
Дори към слънчевата светлина.
Имам един въпрос към теб, лъжливо копеле:
Как се е сдобил Номак с този пръстен?
Мислех, че вече е очевидно дори за теб.
Аз му го дадох, естествено. Подарък от бащата за сина.
Мислех, че няма да оживее.
Вълкът бе в съюз с овцете прекалено дълго.
Сбогувай се с колектива, Райнхарт.
Съжалявам, приятел.
Губиш си времето, Б. Бомбата е фалшива.
Не е направена да ескплодира, а да ти даде малко сигурност.
Мислеше, че ме държиш изкъсо, нали, шефе?
Така е много по-добре.
Виждаш ли това? Аз съм слуга на Дамаскинос.
Ти им трябваше, за да хванат Номак. А старецът беше само стръв.
Погледни го! Той е единствената ти слабост.
Може да си бърз, силен и какво ли още не, но всъщност,
си оставаш само един човек.
Ти, малко говно!
Мислиш, че са разбили охранителната ми система? Аз ги пуснах да влязат!
Дадох им ключовете!
Чу плешивия, нали? Скоро всички ще тръгнат на светло.
А аз предпочитам да съм домашен любимец, а не дивеч.
Разбираш ли ме, Б?
Какво ще кажеш по въпроса? - Две неща.
Първо: Знам, че си предател, още от самото начало.
И второ...
Бомбата не е фалшива. - Да бе...
Тъкмо започвах да го харесвам. - Хванете го!
Ще съберем кръвта ти до последната капка.
Костният мозък, органите ти... Всичко.
Чрез нея ще създадем вампири, имунизирани към светлината.
Може да те заболи малко.
Готино!
Чудя се колко вампири е убил с това нещо.
Явно не достатъчно, Фриц.
Говори още, дядка!
Така ще ми е още по-сладко да те изпратя на оня свят.
Това вече сме го правили.
Дай да видим какво можеш! После ще си оправим сметките.
Какво още трябва да знам?
Аз ти поверих съдбата на хората си.
Дадох ти силите си и ти поверих живота си.
А ти... Ти ни изпрати там.
Изпрати ме да умра.
Врагът ни спаси живота ми два пъти, а ти си ни използвал.
Собствените си деца!
Разбери едно, Ниса.
Кръвните връзки са нищо пред бъдещето на расата ни.
Кой мислиш, че е Божият любимец в паяжината?
Паякът или мухата?
Номак...
Какво за него?
Той иска да си отмъсти
на тези, които са го създали.
Може би си прав.
Но за наше щастие, той не знае за това място.
Сега...
...вече знае.
Какво става?!
Хайде, хлапе! Да не си посмял да умреш!
Ти не ме остави и аз няма да те оставя. Хайде!
Кръв...
Татко! - Не може да влезе тук.
Татко!
Хайде, хлапе!
Давай!
Върви!
Както каза татко ми, точно преди да убие мама:
"Ако искаш нещо да е свършено като хората, свърши си го сам."
А после каза...
Можеш ли да се изчервяваш?
Ей, хлапе...
Промених кодовете.
Заключени сме тук. - Луда ли си?!
Той ще убие и двама ни. - Да.
Не е ли тъжно, че ще умреш не от ръката на врага,
а от ръката на собственото си дете?
Татко...
Това, което ти се случи,
е една ужасна трагедия.
Една непростима грешка.
Но ти се върна при мен.
Ще намерим лекарство.
Заеми своето достойно място до мен.
Въпреки всичко, ти си принц. Заедно ще завладеем света.
Ако това, което казваш, е истина,
защо гласът ти трепери така?
Татко...
Ще ти спестя моята съдба. Ти ще умреш.
От тази рана ще изтекат кръвта и живота ти.
Довърши ме, братко. Нека кръгът се затвори.
Ти...
Ти беше неговата любимка.
Всичко може да свърши още тук. Какво ще кажеш?
Още не е свършило.
Май ще ми се наложи да свърша работата на баща си.
Странно...
Вече... Вече не ме боли.
Не ми остава много.
Вече усещам как гори в мен.
Искам да умра, докато все още съм вампир.
Искам да видя слънцето.
Лондон
Кабинка номер 3. Приятно прекарване.
Сигурен ли си, че момичетата са живи?
Преди малко проверих. - Благодаря.
Две ножчета, за всеки случай.
Нали не мислеше, че съм те забравил?