По истински случай
Момчето, което впрегна вятъра
Субтитри от Вилиан Стефанов
МАЛАВИ 2001
Мърдай, мърдай, мърдай.
Татко!
Джон! Джон!
Никой не е виновен за смъртта на този човек.
Господ реши да прибере Джон Камкуамба.
Когато Бог е решил, тогава ще познаем мъжа по това което е направил.
По плодовете ще познаем дървото.
А тук имаме плодове.
Плодовете от земята обработвана от Джон и неговият по-млад брат, Триуел,
откакто се върнаха от Дова, преди близо 20 години,
и обработваха тази земя заедно, рамо до рамо, тези двама братя.
Но има и други плодове оставени от Джон Камкуамба.
Това са многото потомци, които е създал.
Децата му, водени от най-големият му син, Джеремая,
който сега трябва да поеме работата на починалият си баща.
- И ако плодът е добър, тогава трябва...
Уилям.
Дай ми радиото.
Поправи ли радиото на г-н Бамуси?
Не, господине. Още не.
Отиди да провериш покрива.
Образува се гъста облачност, която се движи на югозапад...
Добро утро, тате. - По-добре ли спа?
Сложи го на леглото му.
- Добро утро. - И на теб.
- Отново ли имаше лоши сънища? - Да, спах трудно.
Уилям! Искаш ли Шабани да ти помогне?
Не, мамо. Ще се справя.
Уилям, къде ми е радиото?
Г-н Бамуси, моля ви, само още няколко дни.
Още търся къде е проблемът. Но не е кондензаторът.
Казах на баща ти, че си изпускам програмите, Уилям.
Уилям, ако не можеш да го поправиш,
трябва да върнеш парите на господин Бамуси.
Само още няколко дни, г-н Бамуси. Обещавам.
Кара ме да се връщам от работа и да говоря с жената и децата ми.
Уилям.
Измий се преди да влезеш вътре.
Да, мамо.
Тате! Тате!
Хей!
Благодаря ти, тате! Благодаря ти!
О, Боже мой! Къде е синът ми? Кой го е взел?
- Погледнете панталона! - Хубав е. Хубав е.
Кой е довел този мъж тук?
Не знае ли той, че обичам съпруга си?
Остави момчето на мира.
Дали не е доктор от Лилонгуе или инжинер от Чимамба?
- Не е ли прекалено голям? - Идеален е.
Мили Боже,
благодарим ти за благословията с която си озарил това семейство.
Молим те да продължиш да се бориш за нас, така че да можем да понесем всякакви трудности.
- В името на Исус, Амин. - Амин.
Когато бях момче, понякога старейшините не записваха точните години на някого.
Но имаше прост тест.
Ако можеш да докоснеш лявото си ухо през главата, с дясната си ръка,
тогава можеш да отидеш на училище.
Бях прекалено малък, когато опитах за първи път.
Тогава не успях.
Направи го.
Тогава ти си тръгвал на училище, тате.
- Разбира се, че мога да го направя. - Знам.
Отивай на училище.
Гилбърт.
- Хей!
- Изглеждаш добре, човече. - Ти също, човече
Мисля, че ти е малко голям.
- Ще порасна в стаята.
Една торба фосфор и още една органична.
- Искаш ли количката? - Не, с колелото съм.
Има наводнения в Мозамбик.
Мозамбик?
Чух го по радиото.
Роднините на Юстина са й намерили работа в министерството на земеделието.
Не се безпокой.
Няма да имаш проблеми с намирането на работа след университета.
Правила си неща, който друга жена не е успявала.
Правителството на Обединената национала партия! Правителството на Обединената национала партия!
Още шест месеца глупости.
Дори президентът ще дойде в Касунгу.
Демокрация.
Демокрацията е точно като внесената маниока.
Гние бързо.
Разбира се, Качоколо не е най-богатото училище в района,
но всеки един от вас трябва да реши собственото си ниво на задължение.
- Нивото на кое? - Задължение!
Имахме отлични студенти с младши сертификати
и някои от тях дори отидоха в университет.
Дали те са имали две глави?
- Не, г-н Директор
- Какво не са имали? - Две глави!
Работили са упорито. Толкова е просто. Какво са правили?
Работили са упорито.
Когато получим пълното плащане за срока,
тогава ще получите и карта за библиотеката от г-жа Сикело.
- Какво ще ви дам?
Карта за библиотеката.
Картата за библиотеката ще ви позволи да взимате книга за вкъщи.
Така че, с всеотдайност, няма причина...
Всички, отивайте в класните стаи.
Преподавателите ви ще ви покажат останалите занимания за деня.
Всички, намерете мястото си. Намерете мястото си.
Това е първият ви ден в училище и дъждовете дойдоха.
Чудя се дали е добър знак.
Името ми е г-н Качигунда.
Аз ще съм вашият учител през тази година.
- Добро утро. - Добро утро, г-н Качигунда.
Седнете.
Добре, да започваме. Основна алгебра: x и y.
Г-н Годстен.
Мама каза, че Юстина е отишла в Лилонгуе.
Да, тръгна си.
Имате ли нужда от помощ тук?
Не и такава, която да мога да си позволя.
Ще ми кажете ли ако чуете за работа на пазара?
Разбира се.
Г-н Качигунда.
Това е от сестра ми, Ани, за нейното обучение в университета.
Ти ли си Уилям Камкуамба?
Да, господине.
Кажи на баща си да плати училищната такса.
Вече е платил, господине.
Само аванса. Тук няма гратисен период.
Кажи на баща си да плати останалото или няма да можеш да идваш на училище.
Да, господине. Той ще плати, господине.
Добре.
Уилям, виж кой те чака отпред.
Камба!
Уилям, вече е много тъмно.
Утре имаме технически тест.
- Може ли да използвам керосин? - Няма достатъчно за учене.
Отиди да помогнеш на баща си.
Справил си се.
Трябва да се видим след училище.
Уилям, можеш и по-добре. Гилбърт, за теб не съм толкова сигурен.
Добре е.
- Поне си минал. - 62 не е достатъчно.
Трябва да отидем на бунището. Трябва да открием начин да учим през нощта.
Имало е доставка.
Още боклуци от фабриката за тютюн.
Нещо ново?
Това е помпа.
Хей!
Когато фабриката за тютюн се премести на юг,
стана много трудно да го отглеждаме.
И тогава започнаха да горят дърветата за да сушат тютюневите листа.
Някога имахме красива страна, която синът ми никога няма да види.
Бяхме инструктирани
да ви предложим 2,000 квача за тон дървесина.
Тате, какво става? Дърветата ли ще ни вземат?
Кой ти каза, че можеш да идваш на събранието?
На Гилбърт му е позволено.
И какво от това? Излез!
Излез!
Разбира се, ако не искате да се възползвате от тази възможност,
ще бъдем принудени да направим това предложение някъде другаде.
Нека вождът да говори. Оставете го да говори.
Разбира се, хората от плантациите знаят, че дъждовете закъсняха тази година
и бяха доста обилни.
Знаят, че е имало наводнения в Мозамбик.
Знаят, че без финанси, няма да можем да се защитим,
така че разчитаме на дърветата.
Постоянно натискат малките хора като нас,
за да могат да ни вземат това което ни е останало.
Единствената сила, която имаме е да кажем не.
Плантациите има грешна представа за нас.
Искаме да работим с твоите хора.
Ще подпиша.
- Ще подпиша. - За 2,000?
- Ще подпиша. - Джеремая.
Послушай вожда.
Две хиляди не е достатъчно
Вождът може да решава сам. Аз решавам сам за себе си.
Това е лудост. Имаме нужда от парите. Ще подпиша.
Кой друг ще подпише след Джеремая?
Само днес можем да гарантираме тази цена.
Джеремая.
Помисли за семейството си.
Ще подпиша.
Тези дървета ни защитават от наводненията.
Защо мислиш, че баща ти никога не ги продаде?
Този път ще изкараме повече пари.
В Мозамбик има наводнения.
Мозамбик?
Имам дългове в Касунгу.
Тогава спри да залагаш.
Не се безпокой, чичо Триуел.
Ще подкрепя семейството ти, както направи баща ми.
Продължавай да харчиш парите си за обучение на децата,
така че да могат да те напуснат.
По-умните ще се махнат оттук.
И ти обещавам,
когато събера достатъчно пари за да се махна оттук,
ще ти дам земята.
Не ти искам земята.
Тогава баща ми беше прав...
да не ти я оставя.
Няма нищо лошо в залаганията.
Виж какви бяха дъждовете през последните няколко години.
Всички залагаме.
- Остани тук, Кимба.
Попитах я защо биха изпратили толкова хубава жена тук.
Тя започна да се усмихва така...
Какво се случи тогава?
Какво направи с нея?
Сега и деца ли пускате тук?
Той има мозък.
И какво? Как мога да говоря пред деца?
Какви деца?
Какво знаеш за жените?
Знами всичко което и ти.
- O!
Какво има?
Казах ти. Батериите са изтощени.
- Имаш ли още? - Всички са изтощени.
Играта започва. Какво ще правим?
Ани, ти ли си?
Не.
Тате.
Може ли утре да платя таксата за училище?
Когато дъждовете спрат
и съберем реколтата, тогава ще платим таксата.
- Но... - Беше на събранието.
Ще ни вземат дърветата.
Земята може да се наводни.
Радито използва много енергия,
така че когато батериите се изтощят, обикновенно остава малко енергия накрая.
Така че когато слепим няколко изтощени батерии една за друга...
Да!
...ще бъде в 8:46 сутринта
И втори самолет се заби в Южната кула
в 9:03 сутрин по Източно стандартно време
- Американският президент Джордж Буш... - Намери играта!
Виж! Виж!
- Това са г-н Качигунда и сестра ти.
Знаеше ли?
Не.
- Не казвай на никого за това. - Няма.
Какво ще правиш
Не можеш просто да го оставиш така.
Ами ако я обезчести и каже на всички?
Дай да видя акумулатора.
- Изтощен е. - Нека да видя.
Така ли е могла да посети по-горните класове?
Какво имаш предвид?
Бил й е учител.
Трябва да и е помагал.
Така е изкарала оценките за да кандидатства в университет,
а ние дори не можем да се справим с основната диплома.
Имала е добри оценки защото е учила през нощта.
Спомням си го. По онова време имахме пари за керосин.
Това можем да го използваме.
За какво?
Ако му счупиш колелото, мислиш ли, че ще извърви пеш обратния път до селото?
- Ето това е. - Да, ето го.
- Не мога.
Вземи му фара.
Вземи го и ще можеш да учиш през нощта.
Не се маха.
Завърти педала.
Спри.
Завърти отново.
Камба.
- Имаме 5,200. - Това ли е всичко?
А училището на Уилям?
След като съберем реколтата.
Той трябва да учи, Триуел.
Искаш ли да си прекарва времето с тези безполезни момчета?
Умът му е също като на Ана.
- Като на майка ми. - Майка ти? Тази луда жена.
Лудост ли беше когато тя дойде и направи тази пристройка?
Уби я това, че на нейните години по цял ден правеше тухли.
И все още я използваме.
Децата са го взели от нея.
От моята страна.
Не от моята?
Ти си достатъчно умен. Откри ме, нали?
Това беше просто късмет.
Просто защото беше на пазара по същото време.
Трябва да пестим от каквото можем.
Няма да останат пари за училищната такса.
Не и сега.
Пири, Неангу, Камчулу,
Музомбе, Лукуа, Каманга,
Камкуамба и Нкома.
Ако името ви е било споменато, моля останете тук.
Всички останали, вървете в клас.
Все още не сте платили училищната такса.
Тук няма гратисен период.
Прибери се и вземи парите за таксата, ако все още искаш да идваш на училище.
Триуел.
Отивам в аукционната къща. Ще говоря с Даниел Нгуата.
Даниел?
Не си го виждал от години.
Може би той ще може да говори с плантацията.
Откъде познаваш този човек, тате?
Стари приятели сме.
Триуел.
- Толкова време мина. - Радвам се да те видя.
Това ли е големият мъж Уилям? Уоу. Толкова е пораснал.
Оттук, моля.
Имам малко спестявания от бизнеса ни в Дова.
Но мога да използвам някои от тях за да откупя обратно дърветата от земята ни
за цената на която са изкупени.
Те няма да искат.
Не, ще се съгласят, ако има кажеш, че без тях земята ще се наводни.
Губим реколтата си.
Триуел, те няма да искат. А и защо да го правят?
Джеремая им продаде тези дървета.
Защо брат ти не остави земята на теб?
- Работих много здраво за тази земя. - Не знам.
Трябваше да ти я остави на теб за да се погрижиш за семейството си.
Земята беше на Джон и той реши на кого да я остави.
Папата.
Така някога наричахме баща ти.
Най-честният мъж на целия пазар в Дова.
Смеехме му се,
понеже какво добро би произлязло от един честен бизнесмен?
Смеехме му се, докато не взе
най-хубавата жена тук.
За да развива земеделие.
За земеделие.
Как е Агнес?
Можеш ли да ни помогнеш, Даниел?
Дъждовете, Триуел.
Може ли някой да ги контролира?
Тази година земята е много суха. Догодина ще е прекалено влажно.
Така не можеш да правиш бизнес.
Имаме показания, че тази година
реколтата ще бъде добра.
Дори и Международният валутен фонд, Световната банка,
казаха на правителството да продаде всичкото си излишно зърно
на Мозамбик и Кения.
И те го направиха.
А сега какво се случва? Станаха наводнения.
И никой не знае дали има достатъчно зърно в страната
за да нахрани фермерите.
Правителството ще защити фермерите.
Терористи са атакували Америка.
Трябва да си чул за това.
Всички пазари се сринаха.
Всички правителствени дългове са били поискани.
Забрави за дърветата.
Забрави за спестяванията си.
Когато дъждовете спрат и слънцето се завърне,
Малави трябва да се приготви за един много дълъг гладен сезон.
Корените са слаби,
а сега и слънцето пресушава земята,
но когато президентът дойде в Касунга, там ще има и журналисти,
както и други вождове.
Можеш да им кажеш нещо.
Не можем да заплашваме президента.
Това не са заплахи.
Трябва да се защитим.
Прости им кажи, че знаем какво се случва.
Мислиш ли, че правителството ще ни остави да умрем?
Не знам,
но защо да седим тук и да се чудим?
И преди 20 години е имало такъв проблем.
Хората са нямали храна.
Вождът ги нахранил с каквото имал.
Тогава е спасил много хора.
Ще се погрижи да не се стига дотам.
И ако реколтата ни е добра
ще платим училището на Уилям.
А университетът?
Не знам.
Как знаеше, че татко е мъжът за който ще се омъжиш?
Заговаря ли те някой?
Не, просто съм любопитна.
Няма подходящи за теб в Уимбе.
Знам.
Ани, ще те изпратим в университет.
Няма да си просто жена и майка.
Никой ли не те е заговарял?
Никой.
Намерих друга батерия.
Изтощена е, но можеш да изхвърлиш повредените,
и ако свържеш позитивната и негативната страна,
можем да имаме работеща батерия.
Но трябва да се зареди. Трябва й електричество.
С електричество ще можем да поправим помпата.
Не знаем какво ще стане с дъжда.
Какво правиш?
Ще пропусна събранието.
Засега трябва само да отида в клас.
Клас, погрижете се трите упражнения
да са на бюрото ми в 9ч. утре сутрин.
Г-н Качигунда.
Уилям.
Когато завъртите колелата на велосипеда си, светлината се включва.
- Да. - Как?
С динамо.
Как работи динамото?
Вътре има малък човек, който си трие ръцете...
Ами това е магнит.
- Къде мога да намеря динамо? - Можеш да потърсиш в търговския център.
Но не съм сигурен, че ще имат. Моето идва чак от Лилонгуе.
А от какво ще имам нужда за да направя едно?
Не съм сигурен. Няколко неща.
Магнит, жица, нещо, което да прекъсне магнитното поле.
Ако провериш в библиотеката, може би ще откриеш нещо полезно там.
Нямам карта за библиотеката.
Защото родителите ти не са платили.
Откъде знаеш, че няма да кажа на г-н Офеси, че идваш в класа ми?
Защото мога да пазя тайна, господине.
Тайна?
Да, г-не.
Един мъж идва в селото ми за да се види със сестра ми...
господине.
- Г-н Качигунда. - Г-жо Сикело.
Това е Уилям Камкуамба. Част е от моят научен клас.
Той вече не учи тук,
но той и аз работим по различни експерименти
и искам да продължи обучението си в библиотеката.
- Дали г-н Офеси знае за това? - Разбира се.
Единственото му условие е
е момчето да не се учи от вас или друг учител.
За него е много важно да не става общоизвестно,
че момчето идва тук.
Той самият би предпочел да не му се напомня за този факт.
Разбира се.
- Късмет. - Благодаря, г-не.
Може би трябва да седнеш далеч от прозореца.
Г-жо Сикело.
Г-н Камкуамба.
Имате ли някакви книги за динамо?
Динамо?
Магнити и електричество?
Това ли сте учили в клас?
Може би ще мога да проверя в речника.
Всички учебници за големите класове са на долния рафт отляво.
Г-н Камкуамба? Открихте ли това което търсихте?
- Добре дошли, г-н Президент - Много благодаря. Как сте?
Благодаря ви, че дойдохте г-н Президент. Добре дошли.
Благодаря ви, благодаря ви.
Пляскайте с ръце и поздравявайте.
Хора, това е Обединената национална партия.
Правителството!
Кажете го три пъти.
Обединената национална партия! Обединената национална партия! Правителството!
Първо искам да ви благодаря, Ваше Превъзходителство,
за почитта към встъпването в длъжност на вожда Мамба.
Бихте ли се изправили, Вожде?
Да! Да!
И сега ще оставя микрофона на вожда Уимбе.
Ваше Превъзходителство,
нека първо да ви поздравя за приноса ви в правителството,
като се надавям, че на предстоящите избори,
ще излезете победител.
Бяхте ключов фактор в нашата стабилност и мир,
във време когато виждаме как отговорността на правителството
преминава в хаос из цяла Африка.
Въпреки това, настоящите наводнения създават опасна ситуация.
Вече сме наясно, че в някои региони реколтата ще е слаба.
Знаем, че икономическата машина не работи в наша полза,
но сега е демокрация.
Готови сме да пуснем гласовете си в избирателната кутия, за да бъдат чути.
- Какво се опитва да направи той? - Нуждаем се от гаранция от извънредно зърно.
Имаме нужда да знаем, че всеки проблем с храната ще бъде решен още в зародиш.
Имаме нужда от правителство, което се грижи за хората.
Искам да гласувам за това правителство,
но не мога да гласувам за човек,
който ще остане безпричастен към катастрофата.
Демокрация в действие. Свобода на изразяването.
Негово Превъзходителство ще се оправи с това недоразумение,
но сега нека да пуснем малко музика.
Гилбърт!
Татко! Татко!
Уилям!
Татко! Татко!
Татко!
- Татко!
Татко!
Защо не го отведат в клиника?
Тук е в безопасност.
Те ще се върнат ли?
Не знаем.
Вече си голям, Уилям.
Никой няма да ни помогне.
Трябва да работим за реколтата.
За всяко зрънце, което можем да изкараме.
Да, г-не.
Триуел.
Благодаря.
Само това ли имаме?
Тук няма и пет торби.
Шейсет дни.
Шейсет до седемдесет.
До следващата реколта остава цяла година.
Не е достатъчно.
Имаме спестявания.
Триуел.
Не е достатъчно.
На правителството не му пука за кризата с храната.
Какво?
- Няма да признаят, че съществува.
Корумпираното правителство се интересува единствено
да подсигури победата на идващите избори.
Искаме подкрепата на нашите лидери.
Кажете ни кой ще подкрепи общностите когато храната им свърши?
В залива Нката има митинг на опозицията.
- Ще отидат с камиона. - Друг митинг?
Опозицията може да окаже влияние върху правителството.
- Къде можем да вземем най-добрата цена? - Аз ще се погрижа.
- Отиваш ли?
Тате!
Правителството не иска да вдигаме шум.
Опозицията има нужда от подкрепата ни.
Можеш и тук да вдигаш шум ако толкова искаш. Остани със семейството си.
Ще се върнем довечера. Или най-късно утре.
Трябва да накараме хората да разберат какво се случва тук.
Значи използваш вятърната мелница за да зареждаш батериите?
А батериите задвижват помпата.
Така ще отглеждаме и през сухия сезон. Ще имаме две реколти.
Ако засадим сега, храната няма да ни свърши.
Мога да го направя с динамото на г-н Качигунда.
Отиди в класа му.
Попитай го.
Не искам да оставаш повече в това село.
Не и с всичките тези проблеми.
Къде искаш да отида?
Имам познати в Монгочи.
Можем да отидем там и да се оженим.
Искаш да избягам оттук?
Искаш да опозоря семейството си?
Обичам те. Не знам кое е по-важно от това.
После можем да се върнем и да платя булчинския данък.
Тогава ще го направим както трябва. Обещавам ти.
Може ли да им платиш булчинския данък сега?
Тук няма пари за учителите.
Много студенти вече не идват на училище заради реколтата.
Може да затворят училището.
Тук няма нищо за нас. Нищо не остана в Уимбе.
Нищо за теб.
- Трябва да се върнеш в училището. - Не ми пука за училището.
Можем да тръгнем веднага. Мога да го уредя. Ани.
- Ани. - Как мога да отида в Монгочи?
Дори не гооря Йао.
В Монгочи говорят английски, а после можеш да научиш Йао.
Клас, аз ще ви преподавам тази сутрин.
Уилям Камкуамба.
Изправи се.
Баща ми ще плати, г-не.
Крадеш от семействата на всички останали ученици.
Баща ми ще плати, г-не.
Крадеш от мен и всеки друг преподавател.
Баща ми ще плати.
Прогонен си от Качоколо
и никога няма да можеш да учиш отново тук
или в което и да е друго училище в района.
- Вземи си нещата и си върви. - Г-н Офеси.
Вземи си нещата и си върви!
Нищо не мога да направя, г-жо Сикело.
Не мога да пренебрегна как се промъква в училището.
Но той не се промъква в училището.
Не разбирате ли, г-н Офеси?
Не виждате ли, че се измъква от полетата?
Виждал ли си сестра си?
Не.
Да не са те хванали в училище?
- Знаела си, че ходя? - Разбира се.
Те ме прогониха.
O!
Уилям.
- Какво става? - Носят зърно в Чамама. За продажба.
Това е правителствен камион. Няма да ни оставят да умрем от глад.
Отиди да купиш зърно. Колкото можеш повече.
Ще е по правителствена цена, не по пазарната. Ще е по-евтино.
Не, вземи колелото.
Вземи колелото.
Камба, остани! Много е далеч.
- Камба, остани.
Зърно! Зърно! Зърно!
Спри!
Да се връщаме.
- Къде беше? - Да се видя с приятел.
Какъв приятел?
Мислиш, че не виждам как се измъкваш оттук?
Дори през нощта?
- Казах ти... - Знам.
Какво?
В Уимбе няма никой за мен.
В Уимбе няма нищо за мен.
Ако в Уимбе няма нищо за мен, тогава защо трябва да оставам тук?
Как мога да остана?
- Къде отиваш с това? - Не казвам това.
Искаш да опозориш семейството си ли?
Не разбираш.
Какво си мислиш, че знаеш повече от мен?
Госпожо, не съм ял от два дни.
Излез.
Не искам да нараня никого.
- Казаха да отидем при вожда...
но той умира.
Колко ли имат там? Минаха само два камиона.
Върнете се на опашката! Върнете се на опашката!
Днес няма да има достатъчно за всички.
Мога да ти дам само 15 килограма.
Триуел! Триуел!
Казах ти да не ходиш!
- Какво се е случило? - Казах ти да не ходиш!
- Къде е Уилям?
Не знам.
Уилям! Къде е Уилям?
Не можем да останем тук. Трябва да отворим вратата.
Трябва да бягате.
Господине.
Ще ми помогнете ли?
Моля ви.
Можем да ядем само веднъж на ден.
Трябва да си изберем кога.
Това е лудост.
Агнес?
Вечеря.
Не може да се спи на празен стомах.
Уилям?
Закуска.
Защо?
Обичам закуските.
- Боже! - Ани!
Не съм те отгледала за да повишаваш глас на баща си.
Той ни остави тук.
Можеше да ни изнасилят или отвлекат. Ако не беше Уилям...
Баща ти се опитваше да ни спаси.
- Нямаме храна! - Какво от това?
Мислиш ли, че ще те оставя да умреш от глад?
Когато си отрежа ръката за да те нахраня,
тогава вече ще знаеш, че си мое дете.
Утре ще копаем и садим.
Земята е много твърда. Сухият сезон е.
Нищо няма да порасне.
Тогава...
Ще се молим за дъжд.
Мили Боже,
бори се за това семейство.
- Донеси ни дъжд през сухия сезон... - Триуел.
Спри.
Яж, тате.
Ако дадеш храна на това куче,
ще ти счупя врата.
Ани. Ани.
- Какво има? - Трябва да говориш с г-н Качигунда.
Знам, че се срещате.
Трябва ми динамото от колелото му.
- Динамото? - Трябва да ми помогнеш, Ани.
Кажи му, че трябва да ми даде динамото.
Мога да поправя водната помпа. Знам как да го направя.
Мога да докарам вода. Мога да напоявам.
Но динамото ще ми трябва.
Мамо, какво е станало?
Заминала е с учителя.
Виждал ли си я? Виждал ли си я?
Не, г-не.
Лъжеш ли ме?
- Къде е отишла? - Не знам, г-не.
Доведи дъщеря ми, Уилям.
- Не знам къде е, г-не. Не знам! - Върни ми дъщерята!
"Един по-малко."
Тя казва, "Един по-малко."
"Една уста по-малко за хранене."
Ще направя всичко възможно за да я намеря, но сега...
Нямаме пари да отидем до Монгочи.
Ще направя всичко възможно да намеря господин Качигунда.
Всичко възможно?
Съжалявам, но в момента затваряме училището.
Няма достатъчно ученици и учители.
- Г-жа Сикело тук ли е все още? - Не.
Това гладуване ще е последното
за мен и семейството ми. Повярвайте ми.
Никога повече няма да бъдем подложени на това.
Той гладува.
Самоубива се.
За да не взима храната на децата си.
Г-жо Камкуамба...
Когато се оженихме си обещахме,
че няма да се молим за дъжд също като предшествениците си.
Казахме си, че сме модерни хора
и нашите деца ще отидат на училище.
И така Ани срещна този учител,
докато ние плащахме за обучението й.
- Дори прогонихте сина ми. - Не аз, г-жо Камкуамба.
- Правителството... - Чие правителство?
Това което преби вожда ни?
Дори и да са се молили за дъжд, предците ни са оцелели,
защото са останали заедно.
Ние ще останем ли заедно, г-н Директор?
Какво мога да направя, г-жо Камкуамба?
Мога ли да ползвам библиотеката?
Какво е това?
Експеримент.
В Америка, от вятъра може да се прави електричество.
С електричество, можем да докараме вода.
Ще построим вятърна мелница.
Първо ще направим по-малка за да видим дали ще работи.
Единственото, което съм ял днес е свинската кожа от барабана.
Не ми губи времето.
Какво ще правим?
Вътре има мотор, който върти касетата.
Как се справяш с тези перки?
Почти успях.
Добре, отвори вратата.
♪ Това е умна птичка ♪
♪ Прави си гнездо ♪
♪ За да защити другите... ♪
Тате.
Искам да ти покажа нещо.
Чуваш ли?
Какво е това?
Енергия от вятъра.
Перките правят електричество,
което захранва радиото.
Разбирам.
Искам да построя по-голяма, която ще може да зарежда водната помпа.
Тогава дори земята да е суха,
ние все още ще можем да засаждаме.
Може ли да го направи?
Да.
Но за да построя по-голяма
Ще имам нужда от нещо, което да помага при въртенето на перките.
Ще проработи ако мога да ползвам колелото ти.
Колелото?
Ще проработи.
За колко време ще ти е нужно?
Трябва да махна веригата и да го срежа на две.
Няма да можеш да го ползваш повече.
Какво?
Уилям.
Виждал ли си какво се случва, Уилям?
Да, г-не.
- Хората умират. Не разбираш ли? - Това ще помогне на всички.
Махни тази глупост оттук.
- Тате... - Махни тази глупост оттук!
Тате, трябва да взема колелото за да мога да създам електричество.
С електричеството ще може да докараме вода. Може да напояваме.
Още ли говориш за това?
Знам неща, които ти не.
Само защото можеш да правиш играчки?
Заради училището.
Отсега нататък ще ставаш с мен рано сутрин, разбра ли?
Ще ми помагаш да правим браздите.
Забрави за училището! Забрави за библиотеката!
Не искам да те виждам повече край тази глупост!
Сгреших!
Сега е най-подходящото време да те науча на земеделие!
Започвай да копаеш!
- Добре ли си? - Много е горещо.
Виж небето.
Няма да вали. Няма да вали с месеци.
Мислиш ли, че Гуле Уамкулу ще дойдат когато баща ми умре?
Въпреки глада?
Трябва да дойдат, когато някой вожд умре.
- Да вървим. - Къде?
Какво става?
Трябва да отидем на север докато още можем. Тук нищо не остана.
Имам нужда от помощ.
- Ще умрем, ако останем. - Не.
Ще намерим друго колело и ще построим мелницата.
Ти си луд. Откъде ще го намерим?
Има един в търговския център. Всички напускат селото.
- Това беше само играчка, Уилям. - Не е играчка. Показах ви.
Ами ако на север няма храна?
Ще умрете.
Ако си толкова сигурен, че ще проработи, Уилям,
защо тогава не вземеш колелото на баща си?
Защо просто не го вземеш?
Тате.
Какво е това?
Колелото ни трябва, тате.
Искаш да се бием ли?
Не искаме да се бием, Триуел. Искаме само да дадеш колелото на Уилям.
Уилям.
Махайте се от къщата ми.
- Той може да докара вода. - Ти го кажи.
Мога да докарам вода.
- Целогодишно. - Сега вече си голям мъж, а?
Голям мъж.
Бий се с мен.
Хайде!
Аз съм ти баща!
Чакайте.
Ела с нас, Уилям. Да се махаме оттук.
Не мога.
Трябва да се прибирам.
Трябва да съм с баща си.
Камба, ела.
Камба.
Искаше да се бие с мен,
заедно с приятелите си,
за това колело.
Ще му го дадеш ли?
Разбира се, че не.
Колко още трябва да изгубя, Триуел?
Където и да те последвам,
губя по нещо.
Родителите ми,
когато дойдох тук.
После земята.
После загубих Ани.
Мен ли виниш?
Не те виня.
Питам те.
Кога ще спрем да губим нещо?
Всичко, което опита не проработи.
Джон каза, че ще отглеждаме тютюн.
Тютюн, който изглежда като млечен шоколад,
за 2,000 квача килограма.
Съжалявам, тате.
Понякога е просто сън,
а друг път са просто лъжи.
Това не е сън, тате.
И аз не сънувам.
Ето защо той не ми остави земята.
Не ми е вярвал.
Никога.
Знаел е, че ще се проваля.
Както и направих.
Мен не си ме разочаровал. Никога.
Ходих на училище.
Вода?
Да, г-не.
От вятър?
Може да проработи,
ако ми помогнеш.
Добре.
Можеш да го донесеш. Готов съм.
Хвана ли го?
Внимавай, Уилям.
Трябва да се зареди. Батерията трябва да се зареди.
Отиди в къщата на вожда и донеси семена. Ще посадим зеленчуци.
Ще изкараме докато чакаме зърното да израсте.
Отиди при тях, Гилбърт.
Госпожа Сикело иска да доведе представителят на новото правителство
за да види вятърната мелница.
Тя казва, че може да получа стипендия за училището в Мадиси.
Мисля, че трябва да остана тук.
Поне докато Ани се върне.
Мисля, че трябва да остана и да ти помогна със земята.
Мислих за машината ти, Уилям.
Мислих как ще те отдалечи оттук
и в същото време ще те държи близко до нас.
Защото никой няма да може да я гледа без да мисли за теб.
Никой не би искал да пропиляваш таланта си.
Където и да бъдеш.
Ходи на училище.
Уилям получава стипендия за да учи в Малави.
След това постъпва в Африканската Ръководна Академия в Южна Африка.
Там той получава научна степен
по "Проучвания на околната среда" от колежа в Дартмаут, САЩ.
Агнес и Триуел все още живеят в село Уимбе.
Първата мелница на Уилям, както и другите, които той построява в последствие
осигуряват електричеството с което реколтата се събира целогодишно.
Ани не успява да отиде в университет.
Тя все още е женена за Майк Качигунда.
Имат четири деца и често се връщат в Уимбе.
След като отпаднах от училище ходих в библиотеката.
И прочетох книгата "Използвайки енергията", където открих информация за вятърна мелница.
Опитах и я направих.