... с 20 км в час. В момента е 23 градуса.
Предаваме на живо от студиото - предаването на д-р Джил.
А сега ето я водещата ви д-р Джил Питърман.
Добре дошли обратно в предаването на д-р Джил.
Изабел на линия три. Здравей, Изи! Как си тази вечер?
Не съм добре, д-р Джил. - Какво направи Франк този път?
Излезе да пие с приятелите си.
Каква е разликата с всяка друга петък вечер?
Днес е годишнината ни.
Имал е напрегнат ден в работата.
Изи, спри да го оправдаваш.
Знам, че си права, но го обичам.
Не, това не е любов, а отчаяние.
Излиза от порите ти като евтин парфюм.
Тоалетна вода "Отчаяние".
Толкова е остра, че мога да я подуша през телефона.
Съжалявам, че го казвам, но ако продължиш да се пръскаш,
той ще продължи да се възползва от теб и зависимостта ти.
Предаването на д-р Джил. Име? - Но, д-р Джил...
Има друг преди вас. - Все още го обичам
и се страхувам да остана сама.
Той не е направил нищо чак толкова лошо.
Нищо по-лошо от повечето мъже.
Просто обича да се мотае с приятелите си малко повече.
Дали ми липсва? - Как звучи тази вечер?
Решителна. - Добре. Такава я харесвам.
Истина е, че откакто започнахме да се виждаме,
не съм се виждала с приятелките си. - Обаждаш се от седмици
и седмици наред повтаряш едно и също.
Съжалявам, д-р Джил.
Не, не съжалявай. Приключи с това.
Осъзнай цената си и се бори. Бори се за щастието си.
Защото заслужаваш да бъдеш щастлива. Кажи го.
Заслужавам да съм щастлива. - Сега го кажи, сякаш го мислиш.
Заслужавам да бъда щастлива.
Какво трябва да направиш, за да бъдеш щастлива?
Да го зарежа? - Не, трябва да го зарежеш!
Можеш ли да го направиш, Изабел? - Вероятно не.
Тогава ще говорим другата седмица. Нямам търпение.
Имаме още един редовен слушател на линия.
Алексис! Как си ти тази вечер?
Той ме заряза, д-р Джил. - Приятелят ти ли?
Каза, че вече не ме обича и не иска повече да говори с мен.
Добре. - Как можеш да го кажеш?
Защото от месеци казваш, че си убедена, че ти изневерява,
че е емоционално затворен, колко нещастна си с него.
Заклещена си във връзка от разстояние,
която отдавна е трябвало да свърши. Много се радвам, че те е зарязал.
Как спиш?
Моля?
Начинът, по който говориш на хората, които искат помощта ти.
Хора, които са наранени. Как спиш?
Спя много добре,
защото не се нуждая някой да спи до мен, за да докажа, че съм ценна.
Ако в една връзка не получавам това, което искам,
ако партньорът ми не ме кара да се чувствам добре
като двойка или като личност, аз го отрязвам.
Трябва да бъдеш благодарна, че приятелят ти ти го е причинил.
Не искам да живея без него.
Съжалявам, Алексис, но това е жалко съществуване.
Права си, аз съм жалка.
Не, не си. Животът ти е такъв.
Но добрата новина е, че го съзнаваш,
а приемането е първата крачка в това да направиш нещо по въпроса.
Реши, че ще направиш нещо по отношение на живота си.
Тази вечер. Точно тук. Точно сега.
Време е да сложиш край на това жалко съществуване.
Приключи го, Алексис. Приключи го.
Алексис? - Добре, ще го приключа.
Добре.
Сбогом, д-р Джил.
Р А Д И О М Ъ Л Ч А Н И Е
Една година по-късно
Какво правиш днес? - Тъкмо видях няколко клиенти.
Благодаря.
Интересно ми е да чуя последните клюки от станцията.
Добре.
Куентин беше уволнен.
Имаш ли идея кога ще обявят новия управител?
Вече го направиха - Стюарт.
Той ще бъде много щастлив. - Да, стресиран е.
И си го изкарва на мен. - Стюарт ще се успокои.
Не и ако рейтингите ни не се вдигнат.
Знаеш ли какво би ми помогнало с тревожността ми?
Моля те, не искай да се върна. - Няма.
Умолявам те! - Клеър.
Заедно сме от началото и не е редно да правим предаването без теб.
Знаеш, че не мога да го направя. - Защо не?
Като за начало има ново предаване по това време.
Да, ужасно е и без слушатели.
Знаеш, че Стюарт веднага ще те вземе обратно.
Не мога да го направя.
Джил, станалото с Алексис не беше по твоя вина.
Само се опитваше да й помогнеш.
Не, опитвах се да помогна на рейтингите си.
Рон, искал си да ме видиш.
Баща ми не искаше да те наемам като управител.
Добре.
Искаше да наема някой по-млад, по-модерен,
някой, който също като мен, да се свърже с персонала.
Но аз го убедих, че опитът ти ще е от полза в трудни времена.
Благодаря ти. - Времената са тежки, Стюарт.
Получих последните рейтинги.
Да. Не че искам да се оправдая,
но това рефлектира върху станалото под надзора на Куентин.
Затова Куентин си стои у дома по халат и чете обявите.
Стюарт, от всички активи на баща ми, най-много го е грижа за радиото.
Истината е, че сигурно го е грижа повече за него, отколкото за мен.
Това не ме притеснява.
Това е така, защото знам нещо реално за станцията.
Винаги прави пари.
Може някога да е било истина, Рон,
но бизнесът с радиото не е както беше преди.
Наясно съм със състоянието на индустрията.
Разбирам, че откакто предаването на д-р Джил беше свалено,
станцията затъва, а рекламодателите бягат.
Трябва да направим нещо по въпроса.
По-точно ти трябва да направиш нещо по въпроса.
Да.
Иначе ще бъдеш с най-кратък мандат на управител в историята на радиото.
Ало? - Джил? Как си?
Не добре колкото теб. Чух за повишението.
Поздравления. - Благодаря.
Какво има?
Не искам да говорим по телефона, ако не възразяваш.
Може ли да се срещнем?
Добре. - Страхотно.
Става ли утре да се отбиеш в станцията?
Не, не в станцията.
Добре, кафенето долу. В 10 ч.?
Добре. - Страхотно. Ще се видим тогава.
Добре, чао. - Чао.
Доктор Джил. Скоро не съм те виждала в станцията.
Скоро не съм идвала.
Обичайното ли? - Да, благодаря ти.
Дългото еспресо идва.
Седни, ще ти го донеса.
Ето те и теб. - Здравей.
Здравей, Джил. Радвам се да те видя. - Да, аз също.
Седни. Дейзи, за мен двойно.
Разбира се.
Благодаря ти, че дойде да се срещнеш с мен.
Какво е толкова важно? - Ти си важната. Искам да се върнеш.
Рон и Клеър вече ме питаха няколко пъти и все отказвах.
Ще ти дадем значително увеличение.
Дълго еспресо и двойно. Двойна забава.
Благодаря ти, Дейзи. - Насладете се.
Слушай... - Не е заради парите.
Знам, беше ти тежко, но мина година. - Човек загина заради мен.
Не сме сигурни. - Чух го, Стюарт. Още го чувам.
Полицията не свърза обадилата се със самоубийство.
И дори да се е самоубила,
тъжният факт е, че има хора, на които не можем да помогнем.
Но за всяка Алексис има хиляди други, на които можеш да помогнеш.
Съжалявам, но вече не искам да правя такова предаване.
Какво предаване? - В което мъмря хората
и използвам евтини фрази.
Добре. Направи предаването, което искаш.
Наистина ли? - Абсолютно.
Но не го прави за мен и за себе си.
Направи го за добрите хора от Минеаполис.
Това беше малко прекалено. - Доста.
Ще си помисля. - Джил, само това искам.
Извинете. Вие ли сте д-р Джил?
Да, здравейте. - Боже! Постоянно ви слушах.
Какво стана? Една вечер бяхте в ефир, а после изчезнахте.
Така е в този бизнес. Подкастите са на мода.
Но предаването ви беше популярно. Помогнахте на толкова хора.
Това е спорно. - Факт е. Помогнахте на мен.
Обаждали ли сте се? - Не, но последвах съвета ви.
Срещах се с приятеля ми от гимназията.
Той не се обвързваше, затова го отрязах.
Седмица по-късно срещнах годеника си благодарение на вас.
Стюарт ли ви изпрати? - Кой?
Никой. Поздравления! - С какво се занимавате сега?
В момента съм в размисъл.
Може да започнете подкаст.
Да, може би.
Джил. - Ще го направя.
Страхотно.
Всичко е готово и дори донесох стария ти стол.
Благодаря.
Имаш ли някакви въпроси?
Водех свое предаване години наред. - Знам. Просто изглеждаш нервна.
Не те виня. Скоро не си била в ефир, а много хора ще те слушат.
Добре. - Добре. Късмет!
Името ви ще участва в тегленето за бензин за 500 долара.
Какво чакате? Елате.
Ние сме в Кенсингтън на И-35.
Предаваме на живо от студиото на Дабъл Ю Ар Ем Ви -
предаването на д-р Джил.
И сега ето я водещата ви - д-р Джил Питърман.
Хайде, Джил.
Накарай я да каже нещо.
Здравейте.
Сигурна съм, че много от вас се чудят къде бях последната година.
Четох интересни теории онлайн.
Всичко от престой в клиника до продаване на капани в Монтана.
За жалост, истината не е толкова интересна като измислицата.
Имаше злополука, заради която ме нямаше,
за което няма да навлизам в подробности.
Само ще кажа, че ме накара да осъзная,
че не съм щастлива с предаването или каква ставах като човек.
От първия ден седях за този микрофон
и бях психолог, преструващ се на водещ на токшоу.
И до последния ден бях радиоличност,
преструваща се на лекар и че й пука за слушателите.
Бях толкова втренчена в рейтингите,
изрезки в пресата и моята ефирна фасада.
Тези, които искаха помощта ми и им беше нужна, не я получиха.
Не бях напълно отдадена.
За това...
наистина съжалявам.
Това е опитът ми да се поправя.
Целта ми е да помогна на възможно повече от вас
и да помогна на себе си да стана по-добър човек.
Макар форматът да остава същия,
предаването няма да остане.
Това е новото и подобреното предаване на д-р Джил.
Има толкова негативизъм в страната
и по целия свят.
Няма да получите нищо такова от мен.
Вместо да мъмря слушателите и да ги разубеждавам,
ще дам всичко от себе си да ви окуражавам.
От този момент нататък трудната любов ще бъде само любов.
Както и да е, това е надеждата ми...
След като това не стои на пътя,
нека официално да отворим линиите.
Да изслушаме слушатели.
Предаването на д-р Джил. Да, моля, изчакайте.
Имаме си предаване.
Няма проблем. Няма да изнасям реч. Моля за вниманието ви.
Тост за това, че Джил се върна където й е мястото - в ефир.
За Джил! - За Джил!
Благодаря ви.
Какво беше чувството? - Добро, като изключим прекъсването.
Не осъзнавах колко ми липсваше, както и всички вас.
Много ви благодаря.
Благодаря ти. Има за ядене и за пиене.
Обслужете се.
Искам мнението ти като приятелка, а не като мой продуцент.
Звучеше чудесно. - А съветът ми?
Отличен! - Не знам, почувствах се ръждясала.
Не, сериозно, нека мине седмица, и ще е все едно не си тръгвала.
Хубаво е, че се върна.
Искате ли още? - Това въпрос ли е?
Ще пообиколя. - Забавлявай се.
Бях изненадана, когато чух, че д-р Джил се завръща,
особено след всички слухове. - За какво?
За самоубилата се слушателка в ефир. Затова е напуснала.
Чухме нещо като прострелване, но така и не го потвърдихме.
Говорихте ли с полицията? - Да.
Оказа се, че не са задълбали много.
Проверихме документите и се оказа, че семействата рядко
обявяват публично самоубийство.
Изненадана съм. Мислех, че историята е значима.
Имаше петсекундно забавяне в живото излъчване,
затова изрязахме изстрела и никой от слушателите не го е чул.
Дейзи! - Извини ме.
Наздраве!
Мина добре. - Да.
Това беше бедствие, и не в хубавия смисъл.
Знам, че стилът й е малко по-мек, но...
Тя уважава слушателите. - Линиите още бяха заглушени.
И по-добре, след като хвърлих пари за билбордове и реклами.
Рейтингите й ще продължат да падат,
освен ако не започне да казва на слушателите да го зарежат.
Работата е там, че тя вече не иска да го казва.
Това е фразата й. - Да, знам.
Казах й, че не се налага.
Разбирам. Казал си каквото трябва, за да се върне Джил.
Точно така. - Да.
Свърши си работата и кажи нужното, за да се върне старата д-р Джил.
Джил, страхотно предаване. - Благодаря ти, Рон.
Съгласен съм, беше страхотно.
Слуша ли? - Да.
Хубаво е да чуя гласа ти, да видя лицето ти.
Денят беше дълъг. Мисля да се прибирам.
Искаш ли да те изпратя до колата ти?
Не, благодаря. - Дори като началник на охраната?
Ехо? Има ли някой там?
Здравей!
Боже мой! Изплаши ме. - Извинявай!
Имаш ли планове за почивните дни? - Прането брои ли се като план?
Мислех си да отида на йога
и после да разваля ефекта, като отида на обяд.
Звучи добре. - Навита съм.
Можеш ли да караш? - Какво ще кажеш да ме откараш?
Да, да вървим.
Благодаря, мамо. - За нищо, миличка.
Забавлява ли се на партито? - Малко в повече.
Да, мисля, че някой се забавлява твърде много.
Наказана си!
Живее сама в Амазонската джунгла.
Благодаря, че се присъединихте. - Страхотно е.
Какво вдъхнови това пътешествие?
Винаги съм била привлечена от природата и екологията.
Заедно с това предизвикателство бях изкушена от идеята
да се изолирам от обществото и всичко познато отпреди.
Значи напълно сте прекъснали контакт с външния свят?
Здравей! - Здравей.
Благодаря, че дойде рано. - Няма проблем. Какво има?
Разполагам с рейтингите от първите ти четири дни.
И? - В понеделник са били страхотни.
За съжаление, са паднали в следващите три дни след това.
Това все още е първата седмица. - Осъзнавам го, но мисля...
Уверен съм, че по-милият и любезен стил не е популярен.
Ще отнеме време предаването да намери нови фенове.
Нямаме време, Джил. Станцията е на път да затъне.
Какво? - Да.
Връщането ти беше последен опит да се задържим.
А ако не можем? - Рон ще сменя форматите.
Към какво? - Автоматизирана станция за танци.
По-малко слушатели, но повече рейтинг.
Двамата с теб няма да сме единствените без работа.
Клеър и повечето от персонала ще бъдат освободени.
Значи искаш от мен да правя нещата като преди.
Да. - Стюарт, имахме сделка.
Знам. Знам. Мразя да не си държа на думата.
Съжалявам, но няма да се върна. Не искам да правя такова предаване.
Не е нужно да започнеш отново да обиждаш слушателите.
Смеси малко сарказъм в стил старата д-р Джил.
Осведомително и забавно в същото време.
Това не ми харесва. - Добре, но помисли мащабно -
колкото повече твои слушатели, на толкова повече ще помогнеш.
Добре, малко ще играя. - Благодаря ти. Благодаря ти.
Рон настоява да използваш фразата си.
Сигурно се шегуваш! - Не през цялото време.
Пускай я от време на време, когато е подходящо.
Джил, моля те!
Ако не е готов да има деца и да се ожени на 45 години,
сериозно се съмнявам, че някога ще бъде готов.
Лио казва, че иска първо да имаме време насаме,
а после можем да създадем семейство.
Къде е Ли? - Обади се, че няма да идва.
Не можах да й намеря заместничка. - Изглежда държиш нещата под контрол.
... без моята заплата. - Ти си на 41 години, нали?
Да, но Лио казва, че все още имаме време.
Съжалявам, но той се възползва, а ти си целта му.
Не разбирам.
Губи ти времето - вътрешният ти часовник.
Наближава полунощ, а яйчниците ти стават на тикви,
което значи, че не е нужно да сменя кабриолета с миниван.
Какво мислиш, че трябва да направя?
Наистина ли искаш да имаш дете? - Повече от всичко.
Тогава...
Кажи го.
Д-р Джил? - Мисля, че трябва...
... да го зарежеш.
Наистина ли? Благодаря. Надявах се да го кажеш.
Ще направим кратка почивка.
Страхотно, Джил. Ето го и него.
Типичният ти страхотен съвет с пренебрежение. Харесва ми.
Не беше приятно. - Голяма работа.
Добави малко привкус. - Каквото казах, че няма да правя.
Едва. Слушателката нямаше против.
Помниш ли, когато казваше на жените да зарежат гаджетата си?
Ще те зарежа като шеф, ако не престанеш.
Добре.
Предаването на д-р Джил. Име?
Детето ви затруднява ли се с четенето?
Какво има? - Наричаше се Алексис.
И какво? - Звучеше точно като нея.
Сертифицираните ни учители са готови да помогнат...
Включи я. - Не, идеята е лоша.
Бъди готова да я изключиш. Включи я.
Алексис на линия четири
Обадете се днес и поведете детето си към светло бъдеще.
Добре дошли в предаването. Слушате станцията в Минеаполис
имаме Алексис на четвърта линия.
Здравей. Алексис?
Здравей, д-р Джил. Кажи ми, как спиш?
Ела тук!
Включете се утре вечер. Благодарим за...
Съжалявам. - Не вярвам, че ми го причини.
Вината не беше на Клеър. Аз й казах да включи обаждането.
За да ми направи засада в ефир? - Тя помисли, че е същата Алексис.
Исках да разбера дали е права. - Права беше.
Сигурна ли си? - Слушала съм записа сто пъти.
Определено е тя. - Добри новини.
Как така? - Защото ако още е жива,
ти нямаш нищо общо със самоубилата се слушателка.
И няма за какво да се чувстваш виновна.
Цяла година мислех, че съм я убедила да се самоубие.
Шегите са рискове на професията, когато правиш предаване на живо.
Повече от шега е. - Съгласен съм.
Съжалявам за това, което ти причини, но по-добре да знаеш истината, нали?
Това значи, че оригиналният ти стил
не е довел до нищо лошо.
От друга страна води до силни рейтинги.
Сега не е подходящо. - Само казвам. Извинявай.
Знам точно какво казваш и ти казвам, че не е подходящо.
Не се промъквай така! - Извинявай!
Изглеждаш разстроена. Исках да видя дали си добре.
Добре съм. Благодаря.
Джил, знам, че допуснах грешка.
Излъга ме, че докато се срещахме, си имал дългосрочна приятелка.
Не си сгрешил, а си избрал.
Скъсах с Хейли заради теб. - Кога?
Точно след като ти разбра. - Избрал си подходящ момент.
Защо не отговори на обажданията? - Защото не исках да говоря с теб.
Ела да пийнеш с мен. Ще ти обясня. Ще се почувстваш по-добре.
Излизахме два месеца. Никой не знаеше.
Защото си казахме, че може да се усложни.
Очевидно стана така.
Дай ми още един шанс.
Съжалявам.
Как спиш?
Джил!
Джил, отвори! Получих съобщението ти.
Боже! - Джил, отвори.
Тя знае къде живея.
Тя ли? - Алексис.
Мислиш, че е същата, която се обади тази вечер?
"Как спиш?" Кой друг може да е?
Всеки, който е слушал предаването.
Само някои от нас в станцията знаехме значението.
Когато се прибрах у дома, на вратата ме чакаха рози.
Времето нямаше да стигне. - Не са оставили визитка или стикер?
Не, сигурно сама ги е донесла.
Мислиш ли, че е добре да не пипаме, в случай че проверят за отпечатъци?
Мислиш да се обадя на ченгетата ли? - А ти не ли?
Какво да кажа? Че някой ми е купил цветя ли?
Да, сигурно си права. Откъде се купуват черни рози?
Не знам.
Предполагам, че в някои култури
вероятно черните рози означават различни неща -
със сигурност нещо лошо, но и добро.
Според мен е лошото.
Очевидно са били червени рози, които са били боядисани с екстракт
и можеш да ги вземеш отвсякъде. - Няма как да се разбере откъде са?
Едва ли.
Ще ти се обадя.
Защо ме преследвате? Какво искате?
Автограф от вас. Вие си д-р Джил, нали?
Да. - Така и си помислих.
Наблизо ли живеете?
Искате автографа ми? - Моля ви.
Не мога да повярвам, че ви срещам лично.
Постоянно слушах предаването ви. Толкова се радвам, че се върнахте.
Гласът ви ми звучи познато. Срещали ли сме се?
Не. Не сме се срещали.
На чие име да бъде? - На Изабел.
Заповядай. - Благодаря ти.
Много по-красива си на живо, отколкото на билбордовете.
Чао.
Как спиш?
Ще накарам да го свалят. - Не ми пука за билборда.
Интересува ме кой ми го причинява и защо.
Това са графити, Джил. Вероятно са деца със спрей.
"Как спиш?" Не е хлапе, а Алексис.
За която знаем, че не се е самоубила.
Именно. И сега ме преследва. Няма да се върна в ефир.
Почакай, Джил.
Не. Всичко това започна, когато се върнах.
Но който и да го прави, вероятно това иска.
Точно заради това. - Който те тормози, ще се измори.
Ще спре. - Искам да говоря с полицията.
Разбирам, но последния път не ни приеха много на сериозно.
Този път ще ги накарам да ме приемат на сериозно.
И има същия надпис на билборд, който рекламира предаването ми.
Съжалявам, че го преживявате,
но това е отдел "Убийства". Защо го отнасяте към мен?
Помислихме да дойдем първо при вас, защото искаме да е тайно,
а вие се занимахте с историята с Алексис миналата година.
Да, Алексис...
Анонимната слушателка, която се самоубила в ефир,
а вчера ви се обадила. - Да, очевидно не е станало,
но сме задължени да докладваме на полицията.
Както ви казах и преди, няма какво да направя.
Направихте ли нещо? - Моля?
Миналата година, когато ви се обадихме,
опитахте ли се да свържете обаждането с реално самоубийство?
Не. - Защо, по дяволите?
Беше възможно самоубийство, а не убийство.
С партньора ми разрешаваме истински убийства.
Съжалявам, ако това, което е изглеждало лоша шега -
и се е оказало такава, не ми е било приоритет.
Ясно. Чудесно. Благодаря за помощта.
Били ли сте омъжена?
Инспектор Фиоре. - Не.
А лоша раздяла и бивш приятел, който може да е разстроен?
Не се сещам за такива.
Отхвърлен любовник или недоволен служител
са типични за такива ситуации.
За съжаление, вашето не е типична ситуация.
Защото ме излъчват по радиото ли? - Окуражавате слушателите си
да скъсат с човека, с когото имат връзка.
Убедихте моя бивша приятелка да скъса с мен.
Съжалявам. - Искам да кажа,
че не бива да се изненадвате, че сте си създали врагове.
Да вървим.
Ще ви изпратя в правилния отдел, но ето какво ще кажат те:
"Въпреки притесненията ви никой не ви е заплашвал".
Все още не.
Искате ли съвет? Бъдете бдителни. И ако наистина сте притеснена,
правете като други публични личности и пътувайте с телохранител.
Уведомете ме, ако има нещо, което е свързано с отдела ми.
Като например да умра? - Например.
Беше загуба на време. - Поне докладва.
Това няма да ми помогне особено, когато луда се опитва да ме удуши.
Какво мислиш за предложението й? - Да си взема телохранител ли?
Ако искаш, мога да уредя Брет да те наглежда.
Не знам, Стю. - Докато видим дали Алексис,
или който е отговорен за това, отново се свърже.
Ще се оправя. - Сигурна ли си?
Да.
Ало? - Как спиш?
Кой се обажда? Алексис?
Какво искаш от мен, по дяволите?
Да, здравейте. Д-р Джил Питърман ли е?
Извинете, помислих, че е някой друг. С кого разговарям?
Аз съм репортер в "Глобус"
и искам да разговарям с вас за слушателка на име Алексис.
Без коментар.
Репортерът знаеше всичко. Знаеше всичко за Алексис.
Знаеше за черните рози и билборда, както и че сме ходили в полицията.
Освен нас тримата, който друг знае подробности?
Вероятно Ли, Брет. Може би Рон.
Носят се слухове.
Говорих с Дейзи и дори тя беше чула.
Обзалагам се, че е от полицията.
Защо смяташ така? - Вестниците плащат на ченгета,
за да ги уведомяват за публични личности.
А ако е тръгнало от Алексис? - Защо й е да го прави?
Не знам. А ако това е част от каквото и да прави тя?
Разчуло се е. Коментарът ни трябва да е: "Без коментар".
До утре ще са вчерашни новини.
А тазвечерното предаване? - Какво за него?
Още ли смяташ да го направиш? - Разбира се, нали?
Подготви Ли и ако Алексис се обади, ще я задържа в ефир,
а вие ще направите нужното да проследите обаждането.
Благодаря за обаждането.
И както винаги - благодаря ви, че споделихте
и лека вечер, Минеаполис.
До другия път. - Това беше предаването на д-р Джил.
Присъединете се утре вечер точно тук в Дабъл Ю Ар Ем Ви.
Джил, страхотно предаване. - Мислех, че тя ще се обади.
Планът беше добър.
Като сме отишли при ченгетата, сме убедили човекът да спре.
Аз няма да спра. Тази Алексис, или както й е истинското име,
ме измъчва цяла година. Няма да позволя да й се размине.
Ченгетата вече казаха, че не могат да направят нищо.
Ще трябва сама да разбера коя е.
Клеър? Клеър?
Боже мой!
Някой да помогне!
Не мърдай. Всичко ще бъде наред. Помощ!
Някой да помогне!
Ще се оправиш. Не се движи.
Бързо, доведи помощ.
Какво правиш? Върви!
Кой ти го причини? Клеър, той ще доведе помощ.
Скоро ще дойде някой. Само не се движи.
Откога сте началник на охраната, г-н Къндал?
От три години.
Освен изхода за автомобили и входа към сградата
има ли друг изход?
Има авариен изход, но е с аларма.
И сте сигурен, че всички аларми работят?
Да.
Колко камери за наблюдение имате? - Три. Една на главния вход,
на портата за автомобили и още една на онази врата.
Но няма на самия паркинг?
Има камера, но тя не работи отпреди да поема работата.
Всички са записвали и архивирали? - Да. Последните 48 часа.
Трябва ми копие. - Качеството е лошо.
Трябваше да надградят системата преди години.
Каквото имате. Трябва ни веднага.
Добре, госпожице.
Вървях към колата си.
След това видях Клеър на земята. Навсякъде имаше кръв.
Тя дишаше ли все още? - Едва.
Колко време след нея напуснахте станцията?
Няколко минути.
Имате предвид три, четири?
Да, нещо подобно.
Видяхте ли и чухте ли нещо подозрително?
Какво направихте, след като я открихте?
Тръгнах да набирам 911, но телефонът ми...
Долу няма обхват, затова започнах да крещя за помощ.
Дойде ли някой? - Брет дойде.
Кой? - Брет Къндал.
Той е началникът на охраната на сградата.
Приблизително колко време след като викахте, се появи той?
Десет, петнадесет секунди.
Какво се случи след това?
Той изтича да доведе помощ, а аз останах с Клеър.
Повтарях й, че всичко ще бъде наред.
След това тя спря да диша, затова се опитах да я спася.
Така ли дрехите ви се изцапаха с кръвта й?
Ще ви отведа в участъка.
Все още не разбирам защо е нужно всичко това.
Просто процедура. Можете да си вървите.
Помислих, че ще ти трябва превоз.
Благодаря ти.
Да ти взема ли нещо?
Ще си лягам.
Не бива да стоиш сама.
Ще остана на дивана.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Добро утро. - Добро утро.
Успя ли да поспиш?
Малко. - Искаш ли да направя закуска?
Благодаря, но не съм гладна.
Добре, отивам на работа. - Да, разбира се.
Само преди да тръгна - онова, което казах онзи ден...
Кое? - Как трябва да си дадем шанс.
Брет, моментът не е подходящ. - Добре, извинявай.
Престори се, че не съм казал нищо.
Знам, че не е в твой стил, но помисли да си вземеш оръжие.
Само за защита. - Няма шанс.
Благодаря ти.
Закуска за шампиони? - Не си в позиция да съдиш.
Имаш ли късмет със записите от паркинга?
Прегледах часовете преди убийството. Всеки влизал е излязъл.
С изключение на д-р Джил Питърман, която е дошла минута след Клеър.
Взех доклада за аутопсията. Намушкана е веднъж отзад
и три пъти в корема, с разкъсан черен дроб.
Свалили са отпечатъци от тялото, които пуснах в системата.
Нека позная - на д-р Джил са.
Трябва пак да говоря с нея. - Добре.
Ало? Да?
Какво?
Не, но снощи бях там.
Добре.
Да, ще дойда възможно по-скоро.
Разбрах, че наскоро сте се скарали с г-ца Аштън.
Кога?
Миналия петък, когато включила Алексис,
докато сте била в ефир.
Къде чухте това?
Да, но не й останах ядосана.
Двете имахте ли други разногласия?
Какво намеквате?
Ето ви една идея -
свършете си работа и търсете убиеца на Клеър,
вместо да ме третирате като заподозряна.
Не сте заподозряна. - Не си личи.
Тясно свързана сте със случая. - Така е много по-добре.
Бяхте покрита с кръвта на Клеър. Открихме отпечатъците ви по нея.
Свалихме записи от камерите от входовете на паркинга.
Нямало е друг, когато Клеър влязла, докато не сте дошли.
И какво? - 63 секунди по-късно.
Не минути, както твърдяхте. - Беше приблизително.
Лошо сте сметнали.
Нали бях само тясмо свързана със случая?
А всички неща с Алексис? - Какво за тях?
Не мислите, че е съвпадение, че дойдох при вас заради тормоз,
а на следващия ден Клеър беше убита?
Да, мисля, че е недостоверно съвпадение.
Вероятно измислено.
Намеквате, че съм го измислила, за да си създам алиби?
Мина ми през ума.
Да се обадя ли на адвокат? - Можете да си вървите.
Джил, всичко е наред.
Всичко е наред.
Извинявай.
Как се справяш?
Нереално ми е.
Ако ти е нужно нещо...
Благодаря ти.
Говори ли с родителите на Клеър?
Да, тя има само майка.
Планира да дойде в следващите два дена.
Добре.
Не мога да повярвам.
Мислех си, че може другата седмица...
да й отдадем почит в ефир.
Да пуснем няколко клипа и да сме позитивни.
Да, би било хубаво.
Нямаше да влезе в радиобизнеса, ако не я бях окуражила.
В колежа бяхме сложени случайно да живеем заедно
и осъзнахме, че имаме еднакъв вкус за музика, дрехи.
Все заемах тениските й и ги съсипвах.
Беше ми повече сестра, отколкото приятелка.
И знам, че е глупаво,
но не спирам да мисля, че ако не бях аз,
тя нямаше да бъде на паркинга.
Станалото с нея не е по твоя вина.
Не и според полицията. - Какво?
Да, тази сутрин отново ме отведоха на разпит.
Явно съм главният им заподозрян. - Сигурно просто са обстойни.
Ако беше така, щяха да обмислят възможността
това с Алексис да е свързано.
Знам, но съм сигурен, че си имат причини да не го правят.
Значи наистина мислиш, че мъчителката ми не е свързана?
Мисля, че полицията знае най-добре.
Да ги оставим да си вършат работата.
Брет, искам да видя записите. - От снощи ли?
Копие от това, което си дал.
Защо? - Просто ми го набави.
Здравейте. Може ли две големи черни кафета?
Разбира се.
От полицията ли сте?
Да. Лейтенант Бригс. Партньорът ми инспектор Фиоре.
Дори не исках да отварям днес,
но си помислих, че го дължа на клиентите си.
Казват, че рутината е важна в такива времена,
така че исках да изпълня ролята си, колкото и малка да е.
Заповядайте. Заведението черпи. - Благодаря, но не е позволено.
Настоявам.
Дейзи Рийд, нали? - Да.
Разговаряме с всички, които работят в сградата,
и особено паркиращите под земята.
Все още не мога да повярвам, че се случи тук и на Клеър.
Редовна клиентка ли беше? - Да, бих казала.
Знаете ли кой би искал да я нарани?
Не я познавах така. Искам да кажа, че сме говорили,
но беше повърхностно.
Да.
Кога си тръгнахте снощи? - Точно след 20 ч.
Забелязахте ли нещо подозрително по пътя към автомобила?
Не, но аз паркирам близо до изхода.
Преместих се там миналата година,
защото не обичах да минавам там сама вечер.
Не спирам да си мисля, че ако бях си тръгнала малко по-късно...
Нещо против да... - Добре.
Отново благодаря за кафето. - Разбира се.
Какъв е планът? - Обходи мястото отново,
да разбереш какво пропускаме от записите от камерите.
Разбира се. - Аз ще довърша разпитите.
Прогнозата е за много слънце през деня със сезонни температури.
Ще достигнем нормалните 27 градуса следобед.
Ясна температура и около 21 градуса. Увеличена облачност утре.
Влажно с температура 35 градуса.
Виждала ли сте това?
Как влизате в паркинга снощи?
Не, това не съм аз, Клеър е.
Мислите, че вие сте били планираната жертва?
Да.
Знам, че някой ви тормози...
Моля ви, проверете Алексис.
Сигурна съм, че някак е свързано.
Всички обаждания на Алексис. - Откога започват?
Дневниците и записите се пазят две години.
Можете ли да определите произхода? - Не, само АНС може,
а те няма да оповестят, освен ако няма престъпление.
АНС не са записали истинския разговор.
Но запазваме аудиото от станцията в записите на дневника.
Да.
Искам копие на всички записи на Алексис.
Аз също.
Имаш ли предпочитание какво да пуснем на мястото на Джил?
Предаването на д-р Джил. - Най-доброто досега ли?
Не, предаване на живо.
Едно е да убедя Джил за предаване, когато мислехме, че я преследват,
но не можеш да очакваш тя да дойде. - Всъщност мога.
Не, погледни рейтингите от предишната вечер.
Вдигнати са благодарение на това, че беше оповестено за Алексис,
и ще продължат да се вдигат,
когато половината град слуша позицията на Джил за случилото се.
Мислиш ли, че е уместно? - Шоуто трябва да продължи.
Сигурен съм, че Клеър би искала това.
Сериозно се съмнявам. - Добре, Стюарт...
Ти върна Джил.
Ти поведе рейтингите й в правилната посока,
а сега трябва да продължиш с добрата работа
и да използваш тази ужасна трагедия възможно повече.
Имаме проблем. - Какво има?
Не биваше да оставям да ме въвлечеш. - Аз ще се погрижа.
Заповядай. - Благодаря, Дейзи.
Ли спомена, че е дала аудиодневника на полицията.
Убедих лейтенант Бригс да се опита да намери връзка с това с Алексис.
Не е намерила нищо, нали?
Поне все още не е.
Съжалявам, че трябва да повдигна въпроса, но...
Рон настоява да направиш предаването довечера.
Ще ме убеждаваш да го направя, нали? - Не, няма да го направя.
Не искам да се връщаш в ефир, докато не си готова.
Наистина ли го мислиш?
Исках тази работа от първия ден, когато бях на стаж в станцията.
През годините правих неща, за да се изкача по стълбата,
да вдигна рейтингите. Правих неща, с които не се гордея, но...
Но сега е време. Време е да постъпя както е редно.
Сигурен ли си, че не е обратна психология?
Не. Не, Джил, не е.
Така или иначе, ще направя предаването.
Наистина ли? - Да.
Имам план.
Сигурна ли си, че можеш да се справиш?
Така мисля.
Да използвам ли своя стол?
Не, ти искаш мястото на Клеър, откакто беше стажантка тук.
Сега го получи.
Сега ти си продуцентът, така че се дръж като такава.
Това, което много от вас знаят е, че служителка на станцията,
една от семейството ни - Клеър Аштън,
беше убита снощи на подземния паркинг на станцията.
Това, което може да не знаете е, че освен че беше продуцент,
тя беше също моята най-добрата приятелка.
Това, което също не знаете е, че миналата година
се случи нещо немислимо.
Слушателка под името Алексис,
може да сте чували обажданията й в предишни предавания...
Тя се застреля в ефир.
Това е част от този разговор.
Съжалявам, Алексис, но това е жалко съществуване.
Права си, жалка съм.
Не, не си. Животът ти е такъв.
Но добрата новина е, че ти го осъзна,
а приемането е първата стъпка да направиш нещо по въпроса.
Реши, че ще направиш нещо за живота си тази вечер.
Точно тук и сега. Време е да сложиш край на жалкото съществуване.
Приключи го, Алексис. Приключи го.
Добре, ще го приключа.
Добре. - Сбогом, д-р Джил.
Вие слушателите не чухте края на обаждането с изстрела.
Тази част не беше излъчена.
Алексис беше в нужда,
а аз не съчувствах на нуждите й, на молбите й.
Разочаровах я и затова наистина съжалявам.
Пускам ви го сега, защото имам причина да вярвам,
че Алексис не се е самоубила онази вечер
и ако не го е направила и е жива и слуша гласа ми,
тогава я моля... Моля теб, Алексис, обади се.
Трябва да разговарям с теб.
Или...
Или ако слушател е разпознал гласа, да се обади на станцията.
Важно е да говорим с нея и да се уверим, че тя е добре.
Съжалявам, Алексис, но това е жалко съществуване.
Предаването на д-р Джил. Име? - Права си, аз съм жалка.
Не, ти не си. Животът ти е такъв. Добрата новина е, че го осъзна...
Алексис ли е? - Да, Алексис е.
Млада жена изгуби живота си. Моля, сериозни обаждания.
Предаването на д-р Джил. Да. Името ви.
Нека позная.
Алексис на линия две. - Име?
Алексис на линия три... - Изчакайте.
Алексис на линия четири. - Какво ще кажете за това?
Някой, който не се казва Алексис, да ми се обади.
Ще направим кратка почивка.
Той ме заряза, д-р Джил.
Приятелят ти ли? - Каза, че вече не обича
и не иска повече да говори с мен. - Добре.
Как можеш да го кажеш?
Време е да сложиш край на това жалко съществуване.
Приключи го, Алексис. Приключи го.
Алексис? - Добре, ще го приключа.
Добре.
Сбогом, д-р Джил.
Имаме Алексис на линия четири.
Ало? Алексис?
Здравей, д-р Джил. Кажи ми, как спиш?
Намери ли нещо за нас? - Да.
Прегледах аудиофайловете и най-вече скорошните записи.
Има големи разлики в ЧЕМ.
ЧЕМ? - Честота на електрическата мрежа.
Почти всеки дигитален запис е с вграден електрически шум
от електрическата мрежа.
Този шум обикновено идва от близък източник на енергия:
светлини, електропровод и подобни.
Като пръстов отпечатък на записа е.
Може да ни каже къде и кога е направен записът,
а и дали е бил подправен.
Някой от записите бил ли е подправен?
Последният. Слушайте.
Имаме Алексис на линия четири.
Ало? Алексис?
Здравей, д-р Джил. Кажи ми, как спиш?
ЧЕМ е всепроникващ тътен, който обикновено не можем да чуем.
Но ако извлека гласа от записа и ако увелича звука...
Чувате ли това?
Слушайте за скокове в шума на обаждащият се.
Това е записът на радиоводещата. Равномерен шум.
Това е записът на слушателката.
Тези скокове предполагат, че това обаждане
е изрязано и поставено от предишни записи.
Който го е направил, има технически знания.
Да. - И достъп до цялото аудио.
Добра работа. - Благодаря.
Защо сте редактирали аудиозаписа? - Не съм.
Не трябва ли първо да ме попитате за какъв запис говоря,
преди да отречете? - Не, не съм редактирала запис.
Не си ли изкарвате прехраната така? - Освен в работата ми.
Или поне това сте правили,
преди да ви повишат в продуцент, след като Клеър Аштън е била убита.
Не съм я убила. - Да.
Проблемът, Ли, е, че само ти имаш мотив.
Не ходи никъде.
Получих доклада от АНС.
Освен последното, обажданията са от един и същ телефон.
Дадоха ли име? - Не, бил е предплатен телефон.
Нерегистриран. - А местоположението?
От кула до университета Уисконсин-Мадисън.
Свържи се с отдела и провери дали има свързани самоубийства.
Трябват ни имената на регистрирани студентки от миналата година.
Каза: "Освен последното обаждане". Къде е направено то?
На авеню "Колумбия" 102.
Авеню "Колумбия" 102. Оттам е дошло последното обаждане от Алексис.
Там ли живееш, Ли?
Не. - Тогава чий е адресът?
Здравейте, г-н Уелс. Дължите обяснения.
Влезте.
Ало?
Какво?!
Мислех, че си ми приятел. - Джил, моля те.
Моля те, остави ме да обясня. - Защо ли съм тук? Говори!
Да, аз и Ли измислихме историята с преследвачката.
Защо? - Бях отчаян.
Рейтингите бяха ниски. Трябваше да се вдигне шум.
Просто го създадох. - Значи обаждането миналата седмица?
Да, Ли го събра от предишни обаждания.
И розите и билборда? - Да.
След това казахме на пресата. - Не вярвам, че ми го причини.
Направих го за теб. - Все едно.
Ти се тормозеше за самоубийството на Алексис,
затова те накарах да вярваш, че тя е жива,
за да не се чувстваш отговорна за смъртта й.
Да, но ако Алексис не се е обадила миналата седмица,
тази жена може да се е самоубила в ефир.
И ако нямам преследвачка, това значи,
че всичко, което ми се случи, не е свързано с Клеър.
Накара ме да си мисля, че някой се опитва да ме убие.
Много съжалявам. Наистина.
Ще напуснеш ли? - Не.
Не, ще продължа да правя предаването по моя начин.
Знаеш ли дали имат следи за убийството на Клеър?
Не мисля.
Съжалявам. Двете бяхте много близки.
Знам какво е да изгубиш човек, който ти е толкова близък.
Дъщеря ми почина миналата година.
Боже мой! Дейзи, нямах представа.
Не говорех много за това.
Сега добре ли си?
Когато нещо такова се случи, минаваш през етапите на емоция:
гняв, тъга, отново гняв.
Търсиш кого да обвиниш.
И...
После правиш каквото е нужно, за да намериш завършек.
Намери ли?
Изисква време.
Дано да стигнеш там.
Благодаря ти.
Пази се.
Вече проверих.
Знам, но Къндал даде 48 часа видео, а ти си гледал нощта на убийството.
Помислих да прегледам останалото.
Какво? Видя ли нещо?
Това, което не виждам е.
Къндал влиза на паркинга.
Да. - Имам го 38 минути по-късно
отново да влиза.
Значи няма запис да излиза.
Знае друг изход, който не е с камера.
Трябва да поговорим.
Знаем за превключвателя. - И какво?
Можете да влизате и излизате от паркинга през аварийния изход.
Значи мислите, че съм убил Клеър, защото не ви казах за превключвател?
Единствено вие знаете как да избягвате камерите.
Защо ми е да я убивам?
Спали сте заедно и тя е щяла да каже на Джил.
Знаем, че си искал да се събереш с нея.
Арестуван ли съм?
Какво правиш в дома ми?
Полицията си мисли, че съм убил Клеър.
Защо ще мислят така? - Защото преспахме.
Ти и Клеър?! - Само веднъж. Беше грешка.
Щях да ти кажа... - Дори не искам да те слушам.
Изслушай ме. - Вън!
Не ме докосвай и веднага се разкарай от апартамента ми.
Брет!
911. Какъв е спешният случай?
Той ме заряза, д-р Джил.
Станалото с Алексис не беше по твоя вина.
Реши, че ще направиш нещо по отношение на живота си.
Тази вечер. Точно тук и сега.
Върни се при мен.
Време е да сложиш край на жалкото съществуване.
Приключи го, Алексис. Приключи го.
Здравейте. Говори д-р Джил Питърман.
Това не е обичайното ми време, защото не е обичайното предаване.
Както много от вас, които слушате станцията, ще разберат,
миналата седмица най-добрата ми приятелка и колежка Клеър бе убита.
Шокиращо...
... по-рано тази вечер друг колега беше убит,
вероятно от същия страхливец.
Страхливец, който очевидно се опитва да ми изпрати послание.
Аз имам послание за теб.
Ако искаш да ми кажеш нещо, кажи го.
Имаш номера. Обади ми се.
Ако имаш кураж.
Имаме слушател.
Ало?
Здравей, д-р Джил.
Дейзи е.
Дейзи ли? Защо се обаждаш?
Защо искам да ти задам въпрос.
Дейзи, моментът не е подходящ.
Не, мисля, че е идеален.
Защото въпросът, който имам е: "Как спиш?".
Същият въпрос ти зададе дъщеря ми
точно преди да я убедиш да си пръсне мозъка.
Дъщеря ти е Алексис? - Тя беше моя дъщеря.
Никой не използва истинското си име по радиото.
Момиченцето ми се казваше Хейли.
Излизаше с измамника Брет. Звучи ли ти познато?
Когато говорихме, че приятелят й изневерява...
Говореше, че изневерява с теб. Иронично, нали?
Но още по-иронично е,
че аз я окуражавах,
умолявах я да ти се обади,
защото се надявах да я убедиш да го зареже.
Но ти не го направи.
Вместо това я разубеди. Подигра й се
за наслада на слушателите си.
Ако си ядосана на мен, защо уби Клеър?
Трябваше да бъдеш ти, но беше щастлива злополука,
защото трябваше да почувстваш какво е да изгубиш близък човек.
Но в моя случай намерих своя завършек.
Как?
Като те убия.
Дейзи!
Бях готова да ти простя.
Бях.
Защото остави предаването и показа разкаяние.
След това използва смъртта на момиченцето ми за рейтинг.
Ти я уби и оскверни паметта й.
Сбогом, д-р Джил.
Застреляхте я.
Нямах избор.
Откъде взехте оръжието?
Брет ми го даде.
Не сте имали разрешително.
Беше самозащита.
Няма да ме обвините, нали?
Мисля, че може да се размине.
Приключихте ли с въпросите си?
Трябва ли да отидете някъде?
Чака ме предаване.
Превод АХИНОРА БОРИСЛАВОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО