ДЕВЪН, АНГЛИЯ 1 9 9 5
Мамо! Мамо!
Какво има, Филип?
Поредният кошмар? - Не! Има нещо под завивките.
Този път наистина! Погледни!
Тогава нека погледна.
Виждаш ли?
Колко пъти съм ти казвала?
Това е въображението ти.
Време е за сън, късно е. - Не, не тръгвай!
Почакай.
Баба ми го даде, когато бях малка.
Сега... винаги когато си уплашен,
стисни и се помоли
така всичко ще изчезне.
Сигурна ли си? - Напълно. Лягай да спиш.
Едно... Две...
Три.
Лека нощ.
Мамо!
Мамо! Мамо!
Мамо! - Филип! Миличък!
Още е тук!
Всичко е наред! - В сенките е!
Движи се!
Отива при Исидор!
Там няма нищо. - Мамо!
Лягай си. - Мамо!
Идвам, Исидор!
Ето я! Виждаш ли? Добре е!
Какво става, мамо?
Нищо. Филип искаше да ти каже лека нощ.
Отивай в леглото! - Може ли да спя при теб?
Там е!
Точно там! - Филип, престани!
Хайде, всички в голямото легло!
Исидор! Исидор!
Исидор!
В КАПАН
Осем... Девет...
Десет.
Готов или не, идвам!
Студено ли ти е?
Не.
Исидор ни гледа от небето
и иска да сме щастливи, нали?
Преди две нощи я сънувах.
Държеше Пиги и ми махаше.
Откри ли нещо?
Архангел Михаил!
Истински войн.
Също като теб.
Горката Пиги.
Кой знае къде е.
Заедно са!
Той ли е победил това чудовище?
Това не беше обикновено чудовище.
Това беше наистина могъщо чудовище.
Задръж я. - Благодаря.
Моля...
Имаш право.
Те са заедно и са неразделни.
Мамо?
Страхувам се това зловещо нещо да не се върне.
Няма.
Обещавам.
Какво смяташ да правим? Сетих се.
Да се помолим! Става ли? Ела тук.
Заспивай.
Да изгася ли?
Приятни сънища, миличък.
Едно... Две...
Три.
Отче наш, Който си на небесата!
Да се свети Твоето име,
да дойде Твоето Царство, да бъде Твоята воля,
както на небето, тъй и на земята.
ДЕВЪН, АНГЛИЯ НАШИ ДНИ
Здравей, скъпа! Как си?
Нямам търпение.
Как беше репетицията?
Насъщния ни хляб дай ни днес
и прости нам дълговете ни,
както и ние прощаваме на нашите длъжници,
и силата и славата, до вековете. Амин.
Амин.
Все още не съм сигурен, но така мисля.
Харесвам я и...
Да си призная тя е най-хубавото нещо, което ми се е случвало.
Нищо не се случва без причина.
Знаеш ли коя дума никога не се появи в Библията?
Не...
Не, никой не ми е казвал да коригирам това.
Съдба.
Концепцията за съдбата...
не е част от християнската религия.
Съдбата... не съществува.
Освен в нашето призвание да дава и получава любов.
Нещо, което заслужаваш повече от всичко.
Щастлив съм с нея.
Имаме много общи неща.
Забавна е...
Винаги се усмихва...
Дори харесва класическа музика!
Как се казва? - Катрин.
От гръцки, Катарос.
Просто се отпусни.
Не му мисли много.
Отвори си очите.
Отвори себе си към живота!
Майка ти щеше да е доволна.
Майка ми щеше да празнува!
Започна ли да отделяш нейните...
Не, не още, но ще го направя.
Ще го направя. - Е...
Ако ти потрябвам, знаеш какво да правиш.
Благодаря.
Най-абсурдната част беше реакцията му, след като го изсвирих.
Какво каза?
"Капричо 24, Мис Грей"...
"Как смееш да мислиш, че можеш да се справиш с абсолютния господар".
"Виртуозът! Засрами се!"
"Едвам държиш цигулката".
Сигурно си мислиш, че след това си е тръгнал,
но не. Стоеше и ме гледаше!
И като Паганини, да извика отзад:
"Катрин Грей не се проваляй!".
Знаеш ли...
Паганини е бил много слаб,
беззъб, а пръстите му покрити с белези от годините на репетиции.
Не е бил много за гледане.
Но е бил много популярен, особено сред дамите.
Бил е голяма звезда.
Така казват...
Знам, че не бих толкова крайна, за да бъда като него.
Харесвам си ръцете.
Череша или кайсия?
- Съжалявам.
Не се притеснявай. Кое предпочиташ?
Не мога да реша. Двете!
Чудесен избор!
Домашно производство са!
В колко часа си на урок? - В три.
Искаш ли да дойда с теб? - Не.
Сигурна ли си? - Да.
Мога да се грижа за себе си.
Не!
Всичко е наред.
Как си?
Сега се прибирам. Имаше голям трафик.
Не искам да се тревожиш.
Докторът каза, че е от стрес.
Добре. Почини си.
Ще се чуем по-късно. Чао.
Точно така. Продължавай.
Спри. Спри.
Изненада!
Честит рожден ден на теб...
Честит рожден ден, скъпи Филип...
Честит рожден ден на теб!
Честит рожден ден!
Чакай, чакай! Време е за снимка.
По-близо, по-близо!
Няма батерия! - Вземи моя на бюрото ми е.
Идвам веднага! Не я режете без мен.
Кой направи тортата?
Иска да знае кой направи тортата!
Аз бях, но няма да ми повярва.
Говорих с отец Ърнест.
Всичко ще отиде за благотворителност. - Всичко! Това е прекрасно.
Знаеш ли?
Катрин е това, от което се нуждаеш.
Тук съм! Някой спомена ли името ми?
Отправяхме комплименти относно кулинарния ви опит.
Много забавно, отче!
Ще си направим ли снимка?
Първо... изненадата.
Къде го намери? - Тайна.
Тайна между мен и него!
Какво?!
Случват се такива неща!
Какви неща?
Хората намират неща мислейки ги за изгубени преди години.
Каза ли ти къде го е намерила?
В килера.
Искам да повярвам, че това е случайност.
Филип...
Можем ли... можем ли да разчетем знаците?
Мънистата с кръста...
просто се размотава и я намираш на пода.
После, плюшеното мече на сестра ти...
Изгубено от години, забравено...
мистериозно и необяснимо се появи отново.
Най-хитрият трик на дявола,
е да опита да убеди, че той не съществува.
Но на едно нещо дявола не се научи
и това е да скрие опашката си!
Между другото...
Ти и аз вече сме му виждали опашката.
Казвам ти, нищо странно не се случва!
Съжалявам, но няма да позволя миналото да съсипе настоящето.
Моли се.
Силата на молитвата
е най-силното оръжие срещу всяко зло.
Всичко наред ли е?
Разбира се.
Разбира се?
Усещам, когато нещо те безпокои.
Филип, сериозно.
Какво има?
Нищо.
Мислиш си за Пиги, нали?
Казах ти, намерих го случайно!
Майка ми и аз го търсихме навсякъде,
с години и никога не го открихме.
Беше на сестра ми.
Не си ли щастлив, че го намерихме?
Естествено.
Разбира се.
Имам една идея...
Ще... Чакай, чакай, чакай!
Аз ще съм режисьора, а ти ще си звездата.
Готова ли си?
"Катрин на плажа."
Насам. Три, две, едно. Снимаме!
Така добре ли е? - Не спирай.
Зави ми се свят.
Катрин?
Катрин!
Къде е тя? - В стаята на Исидора.
Не влизай.
Катрин?
В името на Бог...
Погледни ме.
Филип! Дръпни се!
Не я наранявай! - Помогни ми!
Ако искаш да я спасиш, не се заблуждавай.
Дръж я!
Помогни ми...
И на Светия Дух...
В името на Бащата,
и Син, на Светия Дух.
В името на Исус Христос,
нашия Господ и Спасител,
воден от ходатайството
на непорочната Дева Мария,
Майката Божия,
благословен от Архангел Михаил,
от първовърховни апостоли Петър и Павел и всички Светии,
ние уверено се захващаме да отблъснем атаките
и измамите на дявола.
Да възкръсне Бог...
и да се разпръснат враговете Му!
Да бягат от лицето Му всички, които Го ненавиждат.
Както изчезва димът,
тъй и те да изчезнат.
Както се топи восъкът от огъня,
тъй да погинат... и бесовете
в присъствието на Господ.
Виж кръста Господен!
Прогоних те, нечист дух,
заедно с всичката сатанинска власт
на враговете!
Никъде няма да ходя, глупав свещеник!
Нечистият дух да си отиде!
Който и да си, заедно с всичките си съучастници,
които обсебихте вярващата в Бог!
Момичето е мое! Знаеш го, Филип.
Изповяда ли се, след като я изчука?
Мистерията на Въплъщението...
Страданията и смъртта...
Възкресението и възнесението
на нашия Господ Исус Христос...
и изпращането на Светия Дух
и идването на нашия Господ
до Страшния съд.
Заповядвам ти...
Кажи ми с някакъв знак, твоето име.
Денят, времето на твоето проклятие!
Аз съм всичко!
Аз съм хаос,
изкушение, унищожение,
проклятие! Аз съм отровата в жалкото ти съществуване!
Аз...
Всемогъщият!
Нечист дух...
Върви си! Сатаната го няма!
Остави тази жена!
В името на Бащата на Сина
и на светия дух!
Словото станало плът ти заповядва.
Исус от Назарет ти заповядва...
Хайде.
Моли се, Филип!
Кажи всички молитви, които знаеш...
... всяка една.
Особено тези, на които твоята курва майка ти те научи!
Всички в църквата я знаеха!
Мъжете най-добре я познаваха.
Докато ти си четеше молитвените картички,
майка ти я чукаха в дрешника!
Ало?
Кой е?
Здравейте. - Прекъсвам ли нещо?
Не. - Добре ли си? Да?
Да... да. Искате ли нещо?
Да. Имате ли сол?
Да. Почакайте.
Ето.
Благодаря.
Лека нощ, насладете се на вечерята си.
Лека нощ. - Чао.
Не знам как би могло да се случи.
Изглежда сякаш някой си е направил шега.
Отче! - Не, не, не. Не ме разбирай погрешно.
Това е...
Виж, някой идвал ли е?
Не!
Да. - Какво?
Тя не влезе вътре.
Живее над мен.
Какво искаше? - Искаше сол.
Първо най-важното...
Нека да...
Върнем това, където му е мястото.
Да се помолим.
Отче наш, Който Си на небесата...
Ало?
Преизподнята и Абадон са ненаситни...
Извинявай! Почуках, но...
... вратата вече беше отворена.
Мисля, че е повредена.
Това е невъзможно. - Провери ако искаш...
Виждаш ли? Отворена е.
Не се тревожи. Сигурно има проблем с ключалката.
Нищо сложно. Ключар ще може да го оправи.
Добре ли си? - Да... да...
Добре, седни.
Стой така поне двадесет минути.
После го намажи с крем. Имаш ли такъв?
Да, мисля, че имам някъде.
Трябва да вървя.
Обади ми се ако имаш нужда от нещо.
Или се моли ако предпочиташ.
Казва се Соня. Виждал съм я няколко пъти.
Наистина ли?
Тя ги приготви. Нейният специалитет. Опитай.
Филип...
Ти... звънна ми, беше объркан.
Спомена, че всички камбанки са звънели.
Да не би случайно да е било от вятъра?
Може би.
Не. Всички прозорци и врати бяха затворени.
Добре... А за онова...
... същество, което те е преследвало?
Нищо? Въображението ти?
Този ключ е въображението ми.
Не знаеш ли този ключ какво отваря?
Нямам представа! Нямаше да ми ги приготви, тя е приятен човек.
Да...
Сигурно е така.
Може ли да го задържа?
Не, аз ще го запазя.
Добре.
Почакай, какво следва?
Нямам представа.
Но след като попита...
И за двама ви, по-добре...
да не се виждаш повече със Соня.
"Той се приближи до нея, докато вдишваше мириса на черната й коса."
"Беше красива с тънки устни и красиви бадемови очи".
Здравей, Соня! - Здравей, Филип!
Как си? - Добре.
Как ти е гърбът? - По-добре, благодаря.
Намаза ли го с крем? - Да, направих го.
Чудесно. - Проверявах новата ключалка.
Решил си проблема.
Да. Аз... не...
Канех се да вечерям. Ако желаеш да се присъединиш.
Да. Разбира се. Защо не.
Добре, но аз ще готвя.
Съгласен. - Ще се видим по-късно.
Ще се видим след малко.
Спагети с домати.
Изглежда невероятно! - Надявам се да ти хареса.
Малко вино...
Моля те.
Любимото ми.
Наздраве! - Не.
Трябва да ме гледаш в очите...
... или следващите седем години без секс.
Наздраве. - Наздраве.
Невероятно е! - Харесва ли ти?
Добро е! Твоя ли е рецептата?
До някъде. - Какво имаш предвид?
По-скоро е... лична интерпретация.
С повече вино.
Наздраве.
Музика!
Какво слушаш?
Шопен?
Толкова старо!
Харесва ми.
Танцувай с мен.
Не, не мога. Не мога да танцувам.
Моля те... танцувай с мен.
Не. Едва ли би искала, не съм добър в това.
Танцувай с мен.
А ти... с какво се занимаваш?
Аз... Аз съм коректор.
Супер! Сигурно четеш много.
Да. Чета и коригирам.
И аз. Чета, когато ми остане време.
Харесвам класика.
Харесвам...
Италиански писатели.
Сигурно си ги чувал.
Като Пирандело.
Моравия, Звево.
Знаеш ли ги? - Да.
Пий вино.
Имаш нужда да се отпуснеш.
Имаш ли нещо сладко?
Мисля, че имам нещо. Нещо домашно приготвено.
Какво имаш? - Ето го.
Ягодов чийзкейк.
Кълна се, любим ми е.
Наистина ли? - Да.
Но с това, ще ни трябват шотове.
Да...
Соня?
Соня, ти ли си... ще ми отговориш ли?
Да. Точно там...
Виждаш ли? Навсякъде е.
Гледа ме.
Идва към мен.
Виждаш ли?
Все едно е нощта.
Мирише на мокра земя.
Студено ми е!
Връща се!
Кой си ти?
Слушай!
Ние сме реликви...
... като писъци в тишината.
Това е страх.
Страх!
Не, не, не...
Добре ли си?
Ще ми кажеш ли? - Остави ме сам!
Остави ме, няма да разбереш!
Филип! Филип, спри! За какво говориш?
За какво говоря? Говоря за демона, който ме държи
затворен тук от две години!
За мъчението през по-голямата част от живота ми!
В стаята ми имаше старица току-що!
Появи се от нищото! - Старица се появи от нищото?
Да!
Филип! Плашиш ме!
Аз съм уплашен! Аз...
Трябва...
... да се успокоиш.
Вярваш ли в дявола?
Не знам.
Не съм много религиозна.
Нямам предвид религия...
... или дори зло в абстрактен смисъл,
а дявол от плът и кръв.
Истинско същество, което те преследва всяка секунда,
всеки ден от живота ти.
Измъчва ме откакто бях дете.
Плашиш ме.
Аз също се ужасявах.
Молитвите на майка ми бяха единственото нещо,
което го държеше далеч.
Сякаш нейните молитви потушаваха...
Сякаш го отблъскваха.
И тогава... уби сестра ми Исидор.
Току-що беше навършила седем.
Преминахме през този период заедно.
Подкрепяхме се един друг.
Никога не съм познавал баща си.
Благодарение на нея имах нормално детство...
... като останалите деца.
Смеехме се...
Играехме...
... но най-вече се молехме.
Отец Андрю ни каза, че нашата защита е молитвата
повече от всичко друго...
... и беше прав.
Това... създание...
не се върна дълго време.
Тогава, майка ми почина и
аз останах сам.
Катрин ми даде сили да премина през това.
Запознахме се преди няколко месеца.
Беше цигуларка.
Аз харесвам Шопен,
а тя обожаваше Паганини.
Имахме музикални различия, но...
Влюбихме се.
Наистина повярвах...
... че с нея можех да започна живота си наново.
И тогава...
И тогава това нещо...
Завърна се и ми я отне.
Облада я.
Тялото и душата й.
Всичко се случи така изведнъж.
Или може би бях заслепен от любов...
Отец Андрю разбра,
че трябваше да бъде освободена.
Екзорсизмът не помогна.
Оттогава се заключих тук.
Вече може да не е тук...
но все още вярвам, че майка ми бди над мен в тази къща.
Вярваш ли, че това нещо,
това присъствие, все още те преследва?
Да...
... винаги е тук.
Ако не се чувстваш в безопасност,
може да спиш при мен.
Вярваш или не, тук се чувствам в безопасност.
Ела с мен.
Катрин?
Не! Не, почакай!
Адът и погибелта не се насищат.
Не си истинска! - Адът и погибелта не се насищат!
Не, почакай! - Така добре ли е?
Готова съм.
"Катрин на плажа..."
Три, две, едно. Снимаме!
Така добре ли е? - Чудесно!
Зави ми се свят.
Усмихни се на камерата.
Отче?
Ало?
Харесва ли ти рисунката ми?
Катрин...
Спаси ме.
Не!
Отче?
Какво правиш тук?
Какво е това... нож в ръката ти?
Не е това, което сме мислили.
Успяло е да премине. Трябва да го спрем завинаги!
Чия е тази кръв, Филип?
Каква кръв? - Кръвта по ножа, Филип!
Не. Това... Не е... От чийзкейка, който със Соня...
Къде е Соня?
Не знам!
Няма ли да направим нещо? Чу ли ме? Успяло е да премине!
Боже мой!
Няма демон, Филип!
Полудя ли!
След всичко случило се до момента?
И какво по-точно се е случило, Филип?
Нападенията! Катрин!
Какво отваря този ключ, Филип?
Не знам! - Къде е Соня?
Казах ти, нямам представа!
Когато за последно ми показа ключа, Филип,
започнах да си мисля дали осъзнаваш
това, което си направил.
Грешал съм. Знаел си какво отваря този ключ.
Веднъж ми го даде преди...
След като уби Катрин.
Удушил си я и си скрил тялото в шкафа.
Тогава ми даде ключа.
Дано Господ ми прости затова, че те прикрих.
И двамата видяхме как умира този ден!
Този ден не се е случвал, Филип!
Ти си болен!
Майка ти те лекуваше още от малък.
Бях наясно с всичко...
Когато тя почина и ти започна да имаш тези...
... видения отново.
Поставих си за цел да се грижа за теб.
Провалих се.
Сега си спомни къде е Соня.
Добре ли си, Филип?
Остави ме сам!
Ще намерим някой, който ще ти помогне.
Нямаш вина за нищо, Филип.
Болестта те подтиква към това.
Не си луд, Филип,
но свещеникът е прав.
Замълчи! - Няма демон извън теб.
Приеми го!
Игнорирай го! Убий го!
Не, не мога.
Не мога. Махни се!
Успокой се.
Ще намерим решение! - Лъжец!
Ще те заключат отново.
Този път завинаги!
Убий го! - Замълчи!
Филип...
Успокой се.
Пусни ножа.
Не го прави, Филип!
Не се ли измори от всичко това?
Първо, майка ти,
а сега и той!
Потискаха те...
Тъпчеха те с лекарства и молитви
и глупави суеверия.
Ти си повече от това!
Освободи се!
Не мога! Не мога!
Няма да го направя!
Махни се! Махни се!
Успокой се! - Няма да си тръгна.
А ти не можеш да ме уплашиш.
Приеми същността си.
Не искаш ли да живееш?
Филип, чуй ме!
Бъди себе си!
Прав си. Прав си.
Няма демон.
Съжалявам, отче.
Заслужавам много повече.
Заслужавам да съм свободен.
Сега вече си...
какъвто си!
Връща се!
Адът и погибелта не се насищат!
Баба ми го даде, когато бях малка.
Сега... винаги когато си уплашен,
стисни и се помоли, така всичко ще изчезне.
Най-хитрият трик на дявола,
е да опита да убеди, че той не съществува.
Но на едно нещо дявола не се научи
и това е да скрие опашката си!
Архангел Михаил...
Истински войн. Също като теб.
Едно... Две...
Три.
Опитах се да устоя,
но не мога да продължа без вашата помощ.
Не се страхувай.
Аз съм зъл! Убивам хора!
Заблудил те е.
Ти не си като тях.
Знаел го е и затова се страхува от теб.
Кой съм аз?
Моля те, кажи ми. Умолявам те!
Филип, знаеш кой си.
Повярвай си.
Винаги ще бъда с теб.
Липсваш ми.
Мой си, Филип!
Не си спечелил! Слаб си. Ти си нищо!
Не ме взехте...
... няма да вземете и нея.
Отче наш, Който си на небесата!
Да се свети Твоето име,
да дойде Твоето Царство, да бъде Твоята воля,
както на небето, тъй и на земята.
насъщния ни хляб дай ни днес,
и прости нам дълговете ни,
както и ние прощаваме на нашите длъжници,
и не въведи нас в изкушение,
но избави ни от лукавия.
Амин. Който и да си...
Прогонвам те!
Сега и завинаги,
в името на Исус Христос,
върви си!
Върви си!
Филип...
Филип!
Филип...
Имаше война на небето...
Архангел Михаил и неговите ангели воюваха срещу дракона.
Драконът и неговите ангели отвърнаха на удара,
но той не беше достатъчно силен,
и загубиха мястото си в рая.
Могъщият дракон бил повален.
Древната змия, наричана още дявол и сатана
измамникът на целия свят.
Беше прогонен на земята,
заедно с неговите ангели.
Ще се видим долу?
Добре.
Обичам те. - И аз те обичам.
Не се бави!
Съжалявам! - Не се притеснявайте!
Нанасяте ли се?
Да. В апартамента отгоре.
Аз съм Соня.
Филип.
Превод и субтитри: kini