Скот Адкинс
Луис Мандилор
СЪБИРАЧИ НА ДЪЛГОВЕ / Колекторът 2 /
Владимир Кулич и други
Режисьор Джеси Джонсън
Успокой се, успокой се.
Успокой се! - Добре съм, брат. Всичко е наред.
Какво да бъде, красавец? - Знаеш ли? Дай ми джинджър ейл.
И знаеш ли какво? Нека е диетичен.
Да, ще трябва да видя какво имаме.
Да, направи го. - А, ако нямаме - бира?
Вдигам залога и минавам на вода. Става ли?
Колко пъти да... - Френч!
Братко, ще направиш ли нещо по въпроса?
Смотаняк. Всички сте скапани смотаняци!
Добре, добре, стига. Престанете. Пусни го. Излезте вън. Ясно?
Веднага излизайте! - Разкарай се, Хари Стайлс.
Това не те засяга. - Виж, приятел...
можеш да ги пребиеш от бой, което не ме засяга,
но го направи отвън. В противен случай ме засяга!
За кого се мислиш, по дяволите?
Френч... не го прави.
Чуй сега. Кротко, чу ли? Виждаш ли го?
Виждаш ли този тип? Казва се Ърв и е мой шеф.
Дал ми е ясни инструкции. Ще трябва да изнесете
цялото насилие извън помещението. Нали, момчета?
Защото миналите седмици имаше редица неприятни събития,
при които причиних доста повреди и обещах да отворя нова страница.
Затова, моля ви, карайте се навън и ме оставете да довърша закуската.
Става ли?
Как мислите, момчета?
Да изритаме ли педалският му английски задник навън
както направихме това преди 100 години?
Мисля, че са 250 години, но това е между другото.
Както и да е. Всъщност не е бил много честен боят, нали?
Беше между нас и вас.
Изритахме жалките ви задници обратно през Атлантическия океан!
Пратихме ви хленчещи у дома при онази ваша кучка, кралицата!
Не е така, приятел.
Всъщност не беше кралица, не. Беше крал.
По-точно крал Джордж III, но не очаквам да го знаете.
Вероятно никога в живота си не сте чели книги, нали?
Нека ви образовам малко, скапани дърти янки.
Вие сте имали помощ от испанците...
французите и... холандците.
И да, така е. Може малко да сте ни смачкали, но шансовете
са били против нашите момчета, както сега са против мен,
ако говорим честно. Ама знаете ли?
Падам си по такива шансове, защото както винаги е казвал
добрият стар крал Джордж - "Елате и ще си го получите"!
Зад теб, Френчи!
Здрасти, приятел! - Ще ти кажа нещо, братко.
Още те бива. Владееш всяко движение.
Какво, по дяволите...
Мислех, че си мъртъв. - И аз, Френчи, повярвай ми.
Друг път ще говорим за това.
Навън, Френч! Да поговорим.
Харесва ми шибаното място!
Не го прави. Работата ми трябва. Трябва ми. Моля те, не го прави.
А на мен ми трябва клуб, който да не ремонтирам всяка седмица,
заради това, което правиш.
Виж, братко, като приспаднах за счупените мебели,
и неплатените ти сметки, ето, останаха 80 кинта.
Желая ти късмет. - 80, така ли? Така ли?
Е, успешно търсене на някой, който да изхвърля боклуците,
които идват тук. Това е скапана дупка, човече!
Беше хубаво да видя, че нещата ти са се получили, момко.
Много се радвам, наистина. Знаеш ли, кое си заслужава...
Ако искаш да довършиш закуската, в съседство има едно местенце.
Може би можем... знаеш... - Защо? Ти ли плащаш?
След като вече нямаш работа... защо не?
Хайде, Френчи.
Още си е "Френч", между другото!
Не мога да повярвам.
Не мога да повярвам, че седиш пред мен.
Сигурен бях, че си умрял. - Повярвай ми, бях умрял.
На операционната два пъти направих прави линии.
Така ли? Господи. - Ако не беше Томи,
вероятно сега нямаше да съм тук. Плати куп пари да ме възкресят.
Да. Много лошо бях прострелян, Френчи. В стомаха, в един прешлен,
един горе, в белия дроб. Представяш ли си?
Всъщност трябваше да оставят този, до гръбнака.
Мамка му. - Да.
Браво на теб, приятел. Знаеш ли?
Ако говорим за зомбита...
ти изглеждаш много добре.
Е, къде ми е колата?
Добре съм, Сю. Не се тревожи за моите рани.
Благодаря, че попита. - Не, не. Не е това.
Виж, аз просто... заради... Стига, Френчи.
Как я караш? Наистина съжалявам. Просто... как си?
Добре съм. Доста добре. - Така ли?
Получих два в гърдите. Един тук и един тук.
Не знам как, но съм успял да допълзя до колата и...
сам съм я откарал в спешното. - Добре.
Бях изненадан.
Виждал съм войник да се прострелва в крака и той умря.
А аз получих два в гърдите и успях да оживея, за да го разказвам.
Човешкото тяло, приятел, е нещо странно. Казвам ти.
Ще ти кажа и друго. В болницата трябваше да излъжа полицията.
Казах, че е станал инцидент като съм си чистил оръжието.
На бас, че са повярвали. Така ли е? - Така е. Не знам.
Може да ги е мързяло да попълват цялата тази бумащина.
Е, къде ми е купето?
Не са успели да убият лошите ти навици, нали?
Френчи, къде е скапаната ми кола?
Продадох я, човек. - Ти си... Какво си направил...
На кого? За какво? Колко?
Продадох я за скрап, ясно? Нямах друг избор, нали?
Беше олята с кръвта ми. Слушай. Бях като мишена
за всеки гангстер в източен Л.А, затова се отървах от това нещо.
Я да те питам нещо. За колко... продаде
тази кола с класически дизайн?
Не знам. Някъде около 6 бона. - Проклет да съм, Френчи! 6 бона?
Шест... само скапаните джанти струваха 6 скапани хилядарки!
Разбра ме, нали?
Съжалявам. Всичко е под контрол.
Моите извинения.
Знаеш ли? Невероятен си. Не ми харесва този... този тон.
Какъв тон? - Този тон.
Няма тон. Какви ги дрънкаш? - Има, има. Има го.
Идвам като приятел. Хващам автобуса да видя приятеля си.
Изминавам целия този път и ти да ми говориш с този... тон.
Не, взел си автобуса, приятелче, за да си прибереш ценната кола.
Само за това ли дойде? - Всъщност не. Не е само за това.
Заради Томи. Има работа за нас. Два дни, трима длъжника.
Отиваме и се връщаме. Какво ще кажеш?
Майтапиш ли се?
Разкарай се, приятел. Чу ли?
Знаеш ли? Работих това само 3 дни и двамата почти не умряхме!
Никакъв шанс. До гуша ми дойде.
"Никога вече. Не мога да го направя!" Само се чуй.
Ще ти кажа още нещо. Това е услуга за Томи. Длъжници сме му.
Не, не мисля така. - Добре. Чуй сега.
Аз ще го направя за Томи, ти може да го направиш за парите.
Не съм толкова закъсал, човече. - Вярно? И двамата го знаем, нали?
Хайде, Френч, помисли малко. Ще разделим 70 000.
Колко? Колко?
70 000. Още една работа и можеш да спреш завинаги.
Да се прибереш у дома, да правиш каквото си искаш.
Може да си отвориш залата.
Освен това, Френчи, това ми трябва. Ще ме върнеш.
Не ми се получава с "наричай ме просто Френч", нали?
Това е в знак на привързаност. - Да, щом така казваш, Сюзън.
Една последна задача. - Да.
Всъщност са три задачи.
Докато обмисляш, да ти кажа...
По повод предишната дискусия - аз плащам закуската.
Дори ще оставя 20 кинта бакшиш. Защо? Защото ги имам.
Ако искаш още от тези, ще се видим навън.
Е, какво прави през изминалите седем месеца?
Като оставим настрана, че си възкръснал от мъртвите?
Изобщо помисли ли, че ще е добра идеята да ме известиш, че си жив?
Обмислях да го направя, Френчи,
но Томи каза да си остане тайна и аз така направих.
Да, така каза и на мен. Затова работех в тази скапана дупка.
Какво съвпадение! Уволниха ме в деня, в който се появи.
Я чакай малко. Какво е това, по дяволите?
Нарича се кола, приятел.
Не, това е инвалидна количка със скапан покрив, Френчи.
Сменил си моята класика за този боклук? Трябва да се засрамиш.
Не гори като боен кораб, чиста е, тиха е.
И вътре не смърди като задника ти. Разбра ли?
Виж, щом ще го правим, ще отида до нас да се преоблека.
Не, не, не. Няма време да се преобличаш.
Изглеждаш прекрасно. Гоним график.
Първо къде ще отидем? - Лас Вегас. Устройва ли те?
Вегас? - Вегас.
Боже Господи.
Ужасно мразя Вегас.
Искаш ли това? - Не, не ми харесва.
Не, това е тъпотия.
Харесвам... рок.
Добре, Френчи, да вземем да го спрем тогава, а?
Какво ще кажеш?
Къде във Вегас отиваме? - Където е целта ни.
Старите длъжници, така ли?
Значи ние...
Я виж ти, Френчи. Очилата ми трябва...
Момент. Вегас е номер две в листа.
Как така ще ходим първо там и коя е тази птичка Мал Рийз?
Ще те светна, Френчи. Винаги започвай от най-далечното от дома
и се връщай назад, разбра ли?
Мал Рийз...
Мал Рийз е най-добрата в професията извън Луизиана.
Като дете баща й като дошъл тук да работи за украинска фамилия.
Не бил чистокръвен и затова един ден получил ЕЗУ.
"Един зад ухото". Така било в средата на 80-те.
Мал беше към 30-те.
Започна да работи за фамилията под псевдоним. Разбираш ли?
Много умно момиче, Френчи. Знаеше всичко.
Къде е скрита всяка стотинка, къде е погребано всяко тяло.
След известно време стана много силна.
Бавно, но сигурно, тя стана много богата и много мощна.
После... един ден реши да заличи цялата скапана фамилия.
Откъде знаеш всичко това? Говоря за фамилия Урфалиа...
Никога не съм чувал за тях.
Имах вземане-даване с нея около 3 години.
Чукаше се най-добре от всички на Западния бряг.
Обикновено откачените са такива, нали?
Сериозно ли говориш? - Да не си гъкнал.
Никакъв намек, че знаеш нещо. Защото, ако те погледне в очите
и помисли, че съм ти казал нещо,
ще убие и двама ни. Сериозно говоря, чу ли?
За мен ще е точната откачена кучка. - Така е, Френчи,
но не искам да се налага да я наранявам. Физически.
Край с насилието, братко. Приключих.
Край с насилието? Какво е това? - Вече няма да наранявам познати.
"Вече няма да наранявам познати"?
За мезе ли ме взимаш? - Не, не те взимам за мезе!
Опитвам да ти кажа... Е, може би, ако е животозастрашаващо, да!
Успех, приятелю. Да. Ще видим как ще се справиш.
Я ми отговори на това. Как очакваш да изпълниш
три задачи за два дни, без да си изцапаш ръчичките?
Как става така? - Затова взех теб.
Не. Не, не, не, не, не. Не, не и не.
Искаш да направим това с теб, делим 50/50, нали? Партньори сме.
Няма да топлиш някоя пейка, докато аз пак опирам пешкира.
Надявам се да не стигнем до това. - Но вероятно ще стигнем, а?
Да си говорим честно. - Направи ми услуга.
Отбий на идващата бензиностанция. Пие ми се нещо.
Напълни догоре, Френчи. Вътре ще платя.
Помъкнал си е задника насам. Тъпакът наистина идва насам.
Какво става, момчета... да ви помогна ли с нещо?
Не знам, Френч, можеш ли?
Часовникът цъка, шибаняк.
Тик-так, тик-так.
Голям скапаняк, човече.
Добре ли си, Френчи?
Виждаш ли черния джип там? - Да, виждам го.
Нали? - Да.
Вътре има двама масивни тъпаци, а единият има автомат.
Дори знаят името ми. Какво значи това?
Следят ме откакто напуснах Лос Анджелис.
Те какво? - Да, бе.
Всъщност бяха паркирали до твоя бар в Ранчо.
Я да те питам къде останаха изключителните ти
наблюдателни способности, Френчи? Просто се чудя.
Де да знам, приятел. Сигурно съм малко замаян от днешния бой!
Защо ни следят? - Не знам, Френчи.
Може би работят за клиента на Томи.
И какво? Да са сигурни, че ще вземем парите, или какво?
Да. Да се уверят, че ще вземем парите и да се уверят,
че няма да духнем с тях. Е? Хайде...
Защо, по дяволите, бихме духнали с парите, приятел?
За кого ги събира Томи? - Френчи,
нямам отговори на всички въпроси. Знам само, че се играе честно.
Връщаме парите на Томи, взимаме си комисионната
и си хващаме пътя. Хайде. Давай. Да тръгваме.
Не знам, човече.
Е, ще вършим ли работата, или какво?
Да, дай ми минутка, Френчи, става ли?
Само минутка.
Добре ли си, приятел? - Добре съм.
Изглеждаш като посран. - Какво?
Страх те е от това пиленце, нали?
От никого не ме е страх. Знаеш го. - Но?
Но Мал... тя е различна.
Добре ще е да се стегнеш, човече.
Гоним срокове. Помниш ли?
Да тръгваме.
Мал Рийз
Госпожица Рийз е заета жена. Бъдете разумни в разговора
и говорете по същество. Последвайте ме.
Виж този опънат клин, приятел.
Колко мислиш ще вземе да заклещи някого между краката си?
Боже, казах ти. Не се шегувай. Ще убият и двама ни.
Скапана работа.
Още тестваме звука. Не пречете.
Тайни, сипи им питиета. Г-ца Рийз сега ще дойде.
Благодаря. За мен вода, моля.
На него му сипи уиски.
Хубаво местенце. Трябваше да останеш с нея.
Френчи, просто... дръж се сериозно, става ли?
Благодаря.
Сулински "Златното момче" Бейкър.
Завръщането на главния претендент.
Мал Рийз. Все още нокаутираща.
Да, но и двамата знаем, че ти беше нокаутиран.
Никога не се завърна от онази нощ.
Знаеш ли? Може би и никога няма да го направя, Мал,
но така или иначе се радвам отново да те видя.
Е, вече е прилично време,
а знам, че никога не си бил от тези, които отказват питие.
Всъщност...
май засега приключих с тези неща, Мал.
Да, чистичък и трезвен. Тук сме само по работа.
Томи се обади.
Взех на заем 155 000.
Ще трябва да ги приберем. - Парите са приготвени.
Приготвих ги веднага след телефонния разговор.
Но... - Без игрички. Става ли? Без игрички.
Взех на заем голяма сума пари, за да си спася кожата,
а парите дойдоха от един наистина лош човек.
После взеха, че го убиха,
а аз помислих, че съм извадила късмет и съм се отървала,
но тогава ти цъфна на прага ми, за да ги прибереш.
Кой с кого си играе игрички, Сю?
Виж, скъпа, пропътувахме много дълъг път
през адски гореща пустиня, за да вземем парите. Разбираш ли?
Не сме тук за развлечение. Вече си приготвила парите,
нека ги вземем и да се омитаме. Става ли?
Англичанчето, което продава обувки знае ли с кого говори
и какво правя с лоши момчета, които говорят непоканени?
Всъщност, Малъри, току-що обсъждахме това.
Малко не разбира от дума, но... той е наред.
В моя клуб ще ме наричаш госпожица Рийз.
Това е въпрос на уважение, а аз изисквам...
Г-це Рийз, моля. Дайте ни парите и да си тръгваме. Може ли?
Как се казваш, момче?
Името е Френч. Викат му Френч, като целувката.
Прекъсна ме, господин Френч. - Само Френч. Между другото.
Виж, Малъри дълго пътувахме от Л.А. и ни чака дълъг път обратно.
Просто сме много уморени. Просто... ако обичаш.
Срещнахте госпожица Брит. В нея са парите ви.
Дай чантата на господин Френч.
Вземи ги, Френчи.
Тя ще ви направи няколко снимки.
Снимай как господин Френч проверява дали парите са там.
Знаеш ли, Малъри, може би трябва да продължиш да снимаш
докато стигнем до колата, ако си решила
да показваш снимките на Томи. - Добра идея.
Снимай ги по целия път до колата.
Всичко наред ли е? - Да.
Защо не останеш за минутка с мен, Сю?
Спокойно, Френчи, ще се оправя. - Сигурна съм,
че господин Френч ще може сам да излезе.
Беше такъв хубавец.
Сега изглеждаш като пъзел,
в който няколко парченца са сложени обратно.
Мисля, че почти усещам хайвера,
с който си вечеряла снощи, Мал.
Можеше да бъдеш тук, до мен,
но ти избра Лос Анжелис и виж докъде се докара.
Довечера, докато си миеш посивелите топки,
искам да мислиш за мен и живота, който отказа.
Сега изчезвай и занеси кокала като послушно малко кученце.
Малъри.
Имаше страхотни устни и още са такива.
И ти още ми изкарваш акъла, но...
устните ти са великолепни.
Ще ти кажа, че това беше фасулска работа, нали?
Просто ни даде парите. Беше 10, глупости, човече.
Какъв ти е проблемът? - Много лесно ги даде, Френчи.
Мал Рийз... не, чуй. Това не е Мал, която познавам. Повярвай ми.
Боже Господи!
Не ти ли казах, Френчи? Ето я. Точно навреме, нали?
Затова снимаха. И преди съм чувал, че са правили това,
но с мен не се беше случвало. Сега бъди добър и ни измъкни.
Направи някакъв номер.
Прецизно каране, Френчи. Много впечатляващо.
Показа им как се прави... - Млъкни!
Винаги може да поемеш волана. - Няма да има значение, нали?
И без това този боклук няма как да ни измъкне!
Добре. Какво имаме?
Автомат, три палки. Какво искаш да направим?
За начало се откажи от мерака да осъждаш насилието.
Аз не те осъждам! Нали, приятел? Нали?
Тук сме само за парите, момчета! Бъдете добри и ние ще сме добри.
Добре, виж сега.
АК 47. Най-гадното нападателно оръжие, което може да намериш.
2 милиона руснаци няма да се съгласят с теб.
Да, ама виж как го държи.
Обзалагам се, че този тип никога не е стрелял отблизо в живота си.
Добре, ако приближи достатъчно,
ще се справя с него. Ти ще можеш да се справиш с другите 3-ма, нали?
Чакай малко. Ти с един, а аз с трима. Честно ли е?
Аз ще се оправям с този с оръжието, Сю.
Нали каза, че дори не знае как да го държи!
Един от твоите е момиче. - Тя ли? Това е шибано чудовище.
Удряш ги и те падат. Проста работа.
Виж, Френчи, от дълго време не съм удрял жена, братко.
Това значи, че си отпочинал, нали? Да, нали?
Излизай. Покажи им малко от номерата на "Златното момче".
Помниш как се прави, нали? - Начукай си го, Френчи.
Излизай от колата, задник.
Удари ме с палката и аз...
Сега може да бягате, но не сме свършили!
Я да изясним нещата. Не сме ние, които ще побегнат!
Хайде, изчезвайте. Хайде!
Идвай, Сю!
Добра работа, старче.
Явно това, че си бил мъртъв не е повлияло на техниката ти.
Боже, какво ти казах, а? Тая ме шибна в главата с палката.
Стига, приятел. Не ти е оставила избор. Не си го слагай на сърцето.
Свършихте ли игрите в прахоляка? - Добре, че се появихте. Нали?
Имам идея. Следващия път елате да ни помогнете.
А, не. - Наистина ли?
Просто гледаме как се биете. Не е зле за минали величия.
Ха, ха, ха. Чупката.
Виж блондина, човек.
Навсякъде бих познал тези очи. Казвам ти, човек, той е!
Какво говори, Френчи? Не го чувам.
Боже. Кои са тези типове, Сю? - Не знам.
Да започвам ли да се тревожа за кого работят?
Да се фокусираме на работата. Едната е свършена, остават две.
Да продължаваме. Тръгваме. - Не, не, не. Не.
Няма начин да карам цяла нощ обратно до Л.А.
Няма начин. Чу ли? Ще спим в мотел.
Трябва ми почивка. - Гоним час по график!
Трябва да имаме парите до петък. Говорихме за това!
Да, но ми трябва почивка, ако от мен се очаква
да продължавам безсмислено да мачкам хора. Приятелю,
тези машини не работят без зъбно колело.
Какво? - Зъбно колело.
Машините не работят без зъбно колело.
Боже Господи, Френчи... - Трябва ми почивка!
Добре, печелиш! Хотел. Да тръгваме!
Да. - Здрасти, Томи.
Взехме парите от Мал Рийз. Първата е готова. Остават две.
Тя добре ли се държа? - Е, знаеш...
Достатъчно добре...
но имам въпрос към теб.
Явно си имаме компания. Двама добре въоръжени типа.
Като наши сенки са от Л.А. Случайно да са част от сделката?
Да, просто се уверяват, че няма да духнете с парите.
Да, и аз така помислих.
Как си ти, Томи? Добре ли са нещата?
За мен не се тревожи. Мисли за другите две задачи.
Има ли нещо друго, което трябва да знам за работата?
Малко ми е трудно да говоря сега.
Да, разбирам, Томи. Няма проблем.
Утре пак ще се чуем, нали? Пази се.
Съжалявам, че те намесих в това, Сю.
Ти ли си, Френчи? Влизай. Отворено е!
Отсреща успях да се уредя с една от тези.
Може да ми помогне да заспя. - Влизай. Какво си намерил?
Познаваш ме. Падам си по добрите стари неща. "Петел".
"Червен петел"? - Да.
Можеш ли да си представиш? Това е моята марка, Френчи.
Наистина? - Да.
Много мило от твоя страна,
но... опасявам се, че трябва да откажа.
Железен съм. Помниш, че ти казах.
Все пак благодаря. Мил жест. - Мислех, че ме будалкаш.
Не. - Така ли?
Предполагам, че като те застрелят с автомат
започваш да преоценяваш житейските си решения.
Между другото е 100% синьо агаве. Взел си добра текила.
Ами хайде сега, приятелю.
Каза, че си умирал два пъти, нали?
Видя ли нещо? Искам да кажа нещо като...
ярка светлина, или животът ти как преминава пред очите ти?
Не, а ти? Ти какво видя? - Какво видях ли?
Далеч не бях в толкова тежко положение като теб, но...
Честно казано...
Малко е неудобно. - Неудобно? Защо?
Виж. Не знам дали беше халюцинация, или друго,
но сестрата, която ме вкара в спешното
беше божествена, човек. Казвам ти.
Съвсем честно. Платинено руса коса,
сини очи и тънка талия, а и тази сестринска униформа...
Не знаех къде да гледам. Както и да е. Така...
в онова място е ужасно студено. Направо замръзваш.
Треперя като някакво дръгливо псе,
но опитвам да се държа, защото гледам това маце
как ми реже дрехите и ги сваля. Опитвам да изглеждам печен.
Все едно да си прострелян е обичайно нещо за пич като мен.
Разбираш за какво говоря, нали? Както и да е.
Тя ми сряза джинсите, сряза ми бельото
и преди да се опомня съм гол, чисто гол.
Ето какво стана сега.
Не ми е малък, Сю.
Не съм като жребец за разплод, но размерът ми е идеален.
Работата е там, че беше дяволски студено в онова място.
Моят приятел реши да се свие
в дупката си и стана като охлювче.
Беше като шибан напръстник, човече. Жалка работа.
Точно, когато го искаш гордо изправен...
нищо. Ужасно срамно.
Френчи, трябва да призная,
че това би засрамило всеки мъж.
Както и да е. Кажи ти сега.
Все нещо трябва да си спомняш.
Близки сме си, нали?
Разбира се, човек, така е. - Нали?
Това, което се случи с мен беше перфектно.
Абсолютно перфектно.
Честно казано възможността да го споделя с човек,
когото уважавам го прави още по-специално.
Аз я видях, Френчи.
Видях Мили.
Смееше се и ми махаше с ръка и работата е там,
че беше щастлива. Не беше разочарована от стареца си,
както си мислех през всичките тези години.
Приличаше на малък ангел, който се взираше в мен.
Направи ме толкова щастлив, Френчи,
че можех веднага да издъхна.
Да.
Това е красиво, приятелю.
Проклятие. Стоя си тук и се оплаквам от моя човек,
а ти ми нанасяш емоционален удар и ме нокаутираш.
Да знаеш, че не съм много религиозен, Сю.
Не вярвам много на тези неща, но... каквото и да е било...
радвам се, че си успял да я видиш.
Да, аз също, Френчи. Аз също.
Хубаво нещо е това. - По-леко с него.
Трябва да ставаме рано сутринта.
Всичко ще е наред. Не бери грижа за мен.
Между другото ти беше прав.
Говоря за деня, в който ни гърмяха.
Трябваше да те послушам.
Ако те бях послушал със сигурност сега щяхме да сме по-добре.
Радвам се, че още си жив, човече.
Добре, Френчи. Пристигнахме.
Явно сме подранили и ще трябва да изчакаме
докато собственикът се появи.
Направи ми услуга и ме събуди, когато дойде.
Сега ще подремна малко.
Да, добре. Трябва ти сънят за разхубавяване.
Сериозен съм, Френчи. Просто... ме събуди. Нали?
Не искам да съм прекалено разтегнат.
Слушай сега. Наоколо единствено ти се нуждаеш от разтягане.
Пак този тон.
Приятна дрямка.
Хайде. Ставай, приятел, вдигай се. Нося ти чаша кафе?
Давай. Събуди се, човече.
Дяволски добро кафе, Френчи.
Мили Боже. Така ли изглеждаш всяка сутрин?
Просто включвам двигателите. - Звучиш като вбесен кон.
Да погледнем задачата, става ли?
Добре.
Естебан Мадрид - 95 000,
Боксов клуб "Градът на ангелите" Какво...
Това е боксов клуб? Не знаех, че е клуб за бокс.
Защото не се концентрираш, когато четеш нещо, Френчи.
Да, точно така. Ти. Познавам този тип.
Отдавна е наоколо. Тренира добри бойци.
Да знаеш, че тези, които наистина се боксират, са печално малко.
Същото е с профитата в ММА. - Е, да,
но професионалното боксиране е малко по-различно. Нали?
Прецизно, има дисциплина, такива неща.
Я чакай. Искаш да кажеш, че в бойните изкуства няма дисциплина?
Мисля, че много хора няма да се съгласят с това, приятел.
Малко са такива.
Не казах това, Френчи, ясно? Не казвам също, че боксьор
ще пребие състезател в ММА. Това, което казвам е,
че това е сладка наука. Шибана класика.
Да бе, наистина е класика да хапеш хората по ушите.
Казвам, че не е по-корумпирано... - Френчи. Френч.
Какво? - Отворено ли е?
Той влезе ли? Не знаеш, нали?
Трябваше да наблюдаваш, Френчи!
Съжалявам, но отидох да ти взема кафе, нали така?
Това е разликата между нас, живеещите да печелят пари като
оставяме да ни сритват задниците група кандидати за призове, нали?
Казвам само, че си малко небрежен. - Виж, приятелю,
не аз се занимавам с работата, а ти, нали?
Щях да внимавам, ако не бях карал този боклук часове през...
Както и да е. Да влизаме, преди други да се появят.
Скапана работа.
Естебан Мадрид
Миризмата, Френчи. Нещо, което не се забравя. Миризмата.
Момчета, не може да влезете просто така и да удряте чувала!
Трябва да се запишете, да подпишете документи.
В момента не приемаме нови членове.
Ясно? Дядка, ей, дядка. По-полека!
Не искам да чупя дефибрилатора за теб.
Не бих се тревожил за него, приятел.
По-здрав е, отколкото изглежда. - Не се тревожа, човече.
Казвам вие, задници, да се изнасяте от моя клуб.
Няма нужда от такъв език, човек.
Тук сме да видим господин Мадрид, затова изприпкай и го доведи.
Изчезвайте.
Слушай, ако се набираш, вземи направи нещо,
защото нямам време да си ги мерим на кого е по-голям.
Ако ме познаваше щеше да знаеш, че моят е по-голям.
Ясно. Добре. Корав тип си, така ли?
Да. - Вярно ли?
Малко. - Добре.
Знаеш ли, че увереността, която ми показваш сега
е въздух под налягане, приятел, защото изобщо не ме познаваш.
Това, което трябва да знаеш е, че аз съм типът,
който току-що влезе в клуба,
ще застане пред най-надъхания тъпак,
който опитва да е претендент за титлата и ще му каже, че е женчо.
Ще го направя и пред всичките му приятелчета. Ясно?
Сега или съм най-добрият тук...
или съм шибана откачалка.
И в двата случая прави, каквото ти казах.
Изприпкай да доведеш шефа си, разбра ли?
Добре. Ще доведа господин Мадрид.
Направи го. - Да. Той ще оправи нещата.
Знаеш ли, че за човек, който не харесва работата си,
наистина знаеш как да се потопиш в нея, Френчи. Прекрасно.
Просто искам да свършваме и това да остане зад гърба ни.
Освен това те са само боксьори, нали?
Вон, кажи на Шугър да дойде при нас.
Томи каза, че ще се отбиете.
Добре. Значи няма нужда да го усукваме.
95 000. Да ги видим.
Парите са за спонсориране на едно от момчетата ми.
Не са заем, затова не са дълг.
Не взимам на заем пари, които не мога да върна.
Така, че са наши пари. Кажи на Томи да си го завре, където иска.
Винаги трябва да има усложнения, нали, Сю?
Ако нямаше, ние щяхме да сме без работа, Френчи.
Виж. Занимавам се с това от много дълго време.
Затова... - Знам.
В миналото победи един от проспериращите ми хора.
Отне му титлата. - Тогава значи знаеш кой е той.
Знай също, че е чувал всяко възможно извинение,
затова ме послушай. Дойдохме рано и сме любезни, нали?
Направи ни услуга, дай парите и... те оставяме на мира.
Само това ли искате? - Само това. Да.
Ако сериозно искаше да се занимаваш с бокс,
не трябваше да се биеш извън категорията си.
Шугър! Идвай тук!
Тези двамата искат да вземат парите за спонсорството ти.
Без тях си разорен. Няма лагери, спаринги и разходи.
Ще видим тази работа.
Кой от вас, лигльовци, ще сложи ръкавиците?
Мисля, че ще си ти, приятел. - Да.
Дотук беше сладката наука, нали?
Така ли? - Да.
Предполагам ще си ти.
Нека ти кажа нещо. След като спечеля, ще взема
скапаните пари. Вярвай ми. - Така ли?
Да. - Няма да спечелиш.
Взимай ръкавиците, старче.
Аз ще се оправя с това, Френч.
Да отиваме, човече.
Това не е ли против новия ти пацифистичен код?
Това не е ненужно насилие, Френчи.
Това е спорт в най-чиста форма. Двама атлети във върхова форма.
Да, но не си нито едното, нито другото. Да си говорим честно.
Хайде, Златно момче! Давай!
Хайде, приятел! Намери дистанцията. Хайде!
Давай, Сю! Можем да се справим!
Прецени ударите си, човече. Хайде!
Да!
Златното момче е тук! Давай, приятел!
Направи го!
Хайде, човек, не го изпускай!
Какво чакаш? Действай!
Какво чакаш, Сю! Пробий, приятел!
По дяволите.
Добре ли си?
Хайде, човек, погледни ме.
Хайде, ставай. - Френчи, май размърда куршума.
Просто действай!
Мръсен шибаняк. - Какво беше това?
Скапан мръсник! Начукай си го, боклук!
Сю. Хайде, приятел, стани. Хайде. Ще се справиш.
Френчи, удари ме три пъти в гръкляна. Свършен съм.
Ако не го направиш, никога няма да вземем парите.
Хайде, ще се справиш! Ставай, Златно момче!
Ще заместиш ли твоя човек? Уморих се да го гледам как диша!
Френчи! Чуй ме. Каквото и да стане, няма да тръгнем от тук
без скапаните пари. Върви! Прави номерата си.
Същите условия? - Същите, англичанче.
Добре, тогава. - Хайде, идвай.
Хайде, Френчи!
Добре. Ето малко наставления.
Знаеш ли правилата на маркиза на Куинсбъри?
Да. - Добре. Забрави ги!
Върви и действай както си знаеш. Той е зад гърба ти.
Хайде, Френчи!
Хайде.
Добър си. Погни го!
Какво, по дяволите?
Какво прави този тип?
По навик, човече. Съжалявам.
Точно така!
Продължавай да дъвчеш гумата. Хайде.
Господи.
Разкарайте се!
Млъквайте! Разкарай се!
Стой там, копеле!
Спри, или ще ти отнеса скапаната глава!
Махни се от мен! - Отивайте в ъгъла!
Останете в ъгъла!
Стойте си там.
Дай пушката, Сю! - Ето, вземи.
Ставай, копеле. Отиваме за парите!
Начукай си го! - Влизай там!
Отивай там!
Хайде, Сю!
Какво е това? Парите са повече. Не сме крадци. Тук сме по работа.
Така ли? Това са парите за спонсорството.
Подарък са от Барбоса. - Чакай, чакай. Какво каза?
Барбоса ли каза? - Много добре ме чу.
Скапаняк, ти ме удари.
Да, лош навик. Извинявай.
Стой тук, чу ли? Да не си помръднал.
Да не си помръднал!
Дай чантата, Френчи! И оръжието, хайде.
Да изчезваме.
Добре, тръгвай!
Да го пипнем!
Всъщност хлапето го биваше. Беше много добър.
Можеше да стане дори шампион,
ако не му беше строшил предмишницата.
Беше жестоко, Френчи. Много жестоко.
Казах ти, че боксът не може да се мери с ММА, нали?
Много хора биха приели това за мамене.
Ще ти кажа нещо, Френчи. Ти си се променил...
и държиш тон.
Накъде тръгваме за следващата задача?
Добре.
Да погледнем тук. Така.
Дай ми го.
Канога парк. Дълбоко в долината. - Радостно.
Сайръс Скинър, 255 000. Господи.
Остави най-тлъстата сума последна?
Точно така, Френчи. Това е планът, братко. Горе главата.
Добре. Какво правят тези тук? - Не се тревожи, Френчи.
Дръж се прилично. Чу ли?
По дяволите, момчета, карате по график.
Справихте се с две, остава една.
Добре ли си? Момчета, изглеждате пречукани!
Попитай го. - Добре, мизерници.
Той мисли, че те е виждал в някакъв евтин кунгфу филм.
Нинджа. Ти си скапаният Нинджа. - Боже.
Филмът "Нинджа". Онзи с кунгфуто. Ти беше, нали?
Всъщност, господа, имате право. Аз бях, да.
Казах ти, човек. Казах ти! - Харесваше ли филма?
С братята ми го гледахме непрекъснато, като деца, човече.
Гледахме го отново и отново.
Нищо общо с днес, човече.
Въпреки, че е най-добрият филм за нинджа, който съм гледал.
Момент. Казваш ми, че наистина си гледал филма?
И е бил добър? - Братко! Този тъпак беше върхът.
Наистина ли? - Имаше нещо специално в теб.
Какво ти се е случило?
Същото, което и на вас ще се случи, момчета.
Нарича се живот. Разбирате ли? Нарича се живот.
Е, може да използваш някои от нинджа номерата
за следващата задача.
Сайръс Скинър. - Нека попитам...
Спокойно, Френчи, всичко е наред. - Не, искам да попитам нещо.
Ако сте толкова отворени и печени, такива гангстери,
защо ние събираме дълговете?
Защо не го правите сами? - Ами...
защото Моли иска да кървите
за всеки негов долар.
За какво говориш, човек? - Не се тревожи.
За какво говори? Не, тревожа се!
Всичко е наред. - Тревожа се. Кой е Моли?
Ще разбереш.
Какво ще разбера? Попитах те нещо!
Стига, Френчи. Какво знаят те? Нищо не знаят.
Хайде, свършвай. Трябва да тръгваме. Не се тревожи.
Ще звънна един телефон. Няма да се бавя.
Кажи, че не знаеше.
Сулински...
Кажи, че си изненадан толкова, колкото и аз,
че събираме парите на Барбоса за брат му Моли.
Добре работихме заедно, Златно момче.
На твое място щях да взема парите и да избягам.
Разкарай се...
Здрасти. Говори Моли Х, новият ти шеф.
Слушай. Имаш да вършиш още една задача за мен.
Затова донеси паричките на Моли
и може да ти дам комисионна.
Така и твоето момче Томи отново ще диша по-лесно.
Моли Х
Съжалявам, Томи, опитах се.
Да вървим, Томи. Сега, Пийт.
Мразиш Л.А., а ето те тук. - Сядай.
Томи, Томи, Томи.
Всъщност обичам Лос Анджелис, човече.
Обувките ми Стейси Адамс са лъснати до блясък.
Братята в Слоусън ме обръснаха.
Костюмите си шия
при "Маркет и Манчестър" в Ингълууд.
Много обичам Западния бряг, човече.
Къти.
Добре изглежда.
Но това, което мразя...
са лъжците.
Или някой ти е дал грешна информация,
или ме лъжеш в очите.
Естеството на бизнеса ми зависи от информацията.
Както се казва не съм "Енциклопедия Британика".
Събирам информация от улицата. Ще ми кажеш ли защо си тук, Моли?
Ще ти кажа защо дойдох тук. Френч и Сю.
Увери ме, че са умрели в същата престрелка,
в която се проля моя кръв.
Убийство, за което ми се закле, че не си участвал.
Брат ти, Барбоса, беше клиент.
За бизнеса е лошо да убиваш клиентите.
Значи хората ти са го убили при самозащита, преди другите
от групата на брат ми да ги покосят в славна битка.
Така ми каза, човече. - Така казах.
Ако това е чистата истина...
защо хората, които имам от Ингълууд до Холивуд казват,
че Френч и Сю са живи и здрави
и се забавляват тук, по улиците на южна Калифорния?
Грешат.
Много си хладнокръвна, Филикс.
Не е много умен подбор на думи, Томи.
Чакай и аз да надзърна.
Какво да кажа, Моли?
Явно си три крачки пред мен.
Излъга ме в очите.
Нямаш уважение към паметта на брат ми.
Заради участието ти в това, ще трябва да платиш с кръв.
Къти, тръгваме.
Брат ми имаше три несъбрани дълга,
които трябваше да си прибере, преди да го убият.
Неща, с които не трябва да съм свързан.
Затова ще накараш двете ти приятелчета
Френч и Сю, да приключат сделките на Барбоса за мен.
Те вече не работят за мен.
Направи така, че пак да работят. Ако не го направиш,
ще взема хубавата ти глава с мен като прекося Бей Бридж.
Имаш 48 часа.
Ще ми кажеш ли кой е Моли?
Не знам, Френчи. Не знам.
Остана още една задача. Да я свършим
и да занесем парите на Томи.
Това е, нали? - Да погледнем задачата.
Това е, 7044, приятел. Харли Дейвидсън, нали?
Господи. Казвам ти, че ужасно мразя тази работа.
Да, но си много добър за нея.
Това е моментът, Френчи. Точно навреме.
Да паркираме там, отстрани.
Да приключваме с това възможно най-бързо.
Почакай. Какво си намислил?
Виж, писна ми да ме удрят разни хора. Да приключваме по-бързо.
Изнервяш ме, Френчи.
Сайръс Скинър
Изключи го!
Трябва ли ви нещо? - Сайръс Скинър.
Той очаква ли ви? - Не ми пука, човече.
Какво каза? - Казах, че търсим Сайръс Скинър,
затова бъди добър, разтичай се и го намери,
преди да съм те пребил.
Спокойно!
Всичко е наред, Нъкъл. Почини си малко от това стъргане.
Момчетата са дошли да ме видят.
Хайде. - Чупка.
Да, Томи се обади и каза,
че може да се отбиете. - Говорил си с Томи. Това е добре.
Значи си ни приготвил парите, така ли?
Няма да стане.
Няма да платя на Томи и една стотинка.
Заемът умря заедно със заемодателя. Ясно?
Би трябвало да го разбирате. - Спокойно, Френчи. Остави на мен.
Хайде, Сайръс, какво ти става? Знаеш как става. Бъди добър.
Заемът беше прехвърлен и реактивиран. Ясно?
Дължиш пари. Няма да ги задържаш.
Знаеш ли, наистина се надявах,
че вие, двамата няма да опитате да ме подцените.
Добре. Чуй ме, задник. Вече си говорил с Томи,
значи не е нужно да ти казваме кои сме и за какво ни плащат.
Не. Знам. Шибан английски мухльо!
Наистина ли мислите, че могат да ме уплашат
две дребни малки педалчета!
Разправям се с боклуци като вас, докато още сте били в пелени!
Това беше! Сега отиваш горе и веднага донасяш парите!
Френчи! Какво правиш? Свали...
Не, Сю! Млъкни! - Какво?
Мислиш, че това ме плаши?
Назад! - Френчи, не стреляй.
Млъквай, Сю! - До гуша ми дойде от това.
Сега се качваш горе и взимаш парите.
Начукай си го! Защо не дръпнеш шибания спусък?
Донеси парите! Направи го! - Спри!
Да не си помръднал!
Добре.
Добре, Сайръс, чуй ме.
Можеш да ми кажеш да си го начукам, нали?
Бъди умен, защото скоро костите ти ще започнат да се чупят.
Ще се раздвижат около очните ти ябълки.
Скоро ще виждаш замъглено с едното око.
Може малко да се нарушат и когнитивните ти способности,
но това няма значение, Сайръс. Искаш ли да знаеш защо?
Защото ще продължавам да те удрям.
А знаеш ли още нещо, Сайръс?
Много скоро ще започнеш да се храниш през сламка
с едно виждащо око. Затова ни кажи къде са парите.
Хайде, започвай.
Нъкъл, отивай. Отиди в офиса и... вземи чантата.
Върви.
Нъкъл!
Не прави глупости, чу ли?
Добра работа с онова... "без насилие".
Наистина свърши страхотна работа. Впечатлен съм.
Майтапиш ли се, Френчи? Трябваше да направя нещо.
Беше готов да гръмнеш стареца.
Всъщност нямах намерение да стрелям.
Какво? Да не ме взимаш за скапан убиец психопат?
Опитвах се да го сплаша.
Бяга! Тръгвай след него. Дай пушката и бягай след него!
Дай пушката! Тичай след него!
Ела тук!
Гадост.
Боже Господи!
Давай ми скапаната чанта. Веднага!
Господи.
Какво беше това? Акробатика? Да не си от цирка?
Паркур, брат. Искам да стана каскадьор.
Трябва да ме видиш на колело. - Каскадьор?
Не, не, приятел. Недей. Това е ужасна идея.
Много е опасно!
Имаш късмет, че не те пребих.
Току-що го направи.
Всичко наред ли е, Френчи?
Да, така изглежда. - Добре.
Събираме нещата и се махаме.
Отиваме при Томи, той ги дава на Моли и отново
вселената ще бъде балансирана.
Моли?
Говориш за шибания психопат Моли? Скапаният брат на Барбоса?
Какво каза?
Ако Моли е поел длъжниците на Барбоса,
вие сте ужасно прецакани.
Сю, чу ли го какво каза? Събираме парите на Барбоса.
Знам, Френчи. Знам. Няма проблем. - Прецакани сме!
Томи ни е... - Ще говорим отвън!
Ще ти кажа всичко, което искаш да знаеш. Навън.
Сега те оставяме, Сайръс. - Да.
Много скоро ще опознаеш болката, брат.
Дай ми ключовете.
Добре ли си, Френч?
Моля те, кажи, че не си знаел,
че изминалите 2 дни събираме парите на Барбоса.
Само това ми кажи.
Не бях сигурен, Френчи. Поне в началото.
И какво трябва да значи това? - Не знам, Френчи.
Ненадейно Томи ми се обади
и казва, че този гангстер му диша във врата и работата е сериозна.
После ми казва, че иска да събера от трима длъжници за 48 часа.
Иска да го направя с теб. Да. Никой друг.
Само с теб. Специално уточни да си ти!
После, когато онзи гангстер влезе в закусвалнята
и спомена името на Моли... какво да ти кажа, Френчи?
Започнах да навързвам нещата. - И не ми каза това преди?
Стига, Френчи, разбери ме. Грижех се за Томи.
Освен това, ако ти бях казал нямаше да ми помогнеш, нали?
Ако знаеше, нямаше да ми помогнеш. Това поне знам.
Не, нямаше. - Точно така.
Знаеш ли защо? Защото не съм толкова глупав. Ето защо!
Стига де. Извинявай, братко. - Разкарай се!
Френчи, престани! Братко ти си... хайде помисли си.
Чакай малко. Имаме 3 от 3. Ние сме на финалната права.
Финална права закъде, приятел? Бърлогата на пепелянките?
Казваш ми, че ще рискуваш живота си за този тип?
Да, така е. - Наистина?
Да. - Какво ти става, по дяволите?
В противен случай той ще умре, Френчи. Разбираш ли?
А ти не го познаваш така, както аз го познавам. Просто...
Просто се успокой за секунда, Френчи. Просто слушай.
Добре. Чуй.
Когато малката ми Мили почина от левкемия, изгубих всичко. Жена ми.
Животът ми се разпадна. Свършено беше с мен!
Край! Бях свършен.
Още оттогава той е с мен.
Разбираш ли ме? С теб бяхме една седмица.
Да, потрошихме няколко глави и аз те наричам мой брат,
но трябва да разбереш какво има между мен и Томи.
Да разбереш как се чувствам сега. С мен ли си?
Сега ти ще ме изслушаш.
Просто слушай.
Трябва да направим едно нещо и ще се измъкнем от тази каша.
В чантата са 250 000, а в колата има още толкова.
Казвам да делим на половина и да изчезнем, докато можем.
Не го прави, Френчи. Стига. Не го прави.
Мамка му, Сю! Правя ти услуга, приятел.
Заслужих си тези пари, затова ще ги задържа!
Пусни чантата, Сю.
Не мога да позволя да я вземеш, Френчи.
Пусни скапаната чанта, Сю.
Накарай ме.
Господи, Френчи! Съжалявам, чу ли? Виж.
Махам пръстена. Идвам с мир. Не исках, братко. Чу ли ме?
Защо ме удари, мамка му? - Стига, Френчи. Ти ме удари...
Добре. Добре. Край. Просто ми дай чантата.
Няма да ти я дам. - Ще трябва да я дадеш.
Няма да ти дам скапаната чанта, Сю! - Ще взема чантата.
Добре, просто я остави. Просто спри!
Френчи, моля те. Моля те!
Взимам чантата, Сю.
По дяволите!
Проклятие.
Сега пък какво правят тези идиоти, по дяволите?
Помниш разговора ни за ММА срещу бокса? Нали?
Аз печеля.
Добре.
Опитвах да ти кажа лесен начин да излезеш от този шок, Сю.
А сега какво ще направя? Ще трябва да те прецакам.
Знаеш ли колко пъти съм го чувал това, Френчи?
Какво ще направиш? Ще ме ритнеш?
Добре. Ела. Ела де.
Наистина? - Да!
Добре тогава.
Боже, Френчи. Добре.
Трябва да съм честен, Сю.
Винаги съм се чудел кой ще победи, ако се стигне до това.
Така ли? Знаеш ли какво?
И аз съм се чудил.
Хайде!
Това е за колата ми!
Хайде.
Идвай!
Да, шефе?
Да. Момчетата на Томи си свършиха работата.
В... в момента си причиняват това един на друг.
Добре. Ще се оправим.
Подло копеле!
Искам да знаеш нещо, Френчи. Искам да знаеш, че няма начин
да оставя Томи да умре като животно. Надявам се да разбереш.
Какво има? Да?
Проклятие. Момчета, минахте границата!
Заложих на теб, Нинджа. Сега си ми длъжник.
Вие сте двама корави пичове, а?
Само, че ние върнахме парите на шефа ви, нали?
Ето. Хайде, вземете ги!
Може да се обзаложиш, че ще го направим, копеле.
Ако отидеш там ще умреш и ти го знаеш.
Парите са за теб. Аз взимам джипа.
Френчи.
За мен не се тревожи. Мисли за другите две задачи.
Съжалявам, че те забърках в това, Сю.
Няма проблем, Томи. Отдавна се познаваме, нали?
Длъжник съм ти. Нали така? Знаеш как стават тези неща.
Добре работихме заедно, Златно момче.
На твое място щях да взема парите и да изчезна.
Бягай.
Моли, виж кой дойде.
Мамка му. Защо се върна? - Спри там, копеле.
Къти, би ли ми сипал шот от този "Червен петел"?
Сю, мой човек. Бива те. Признавам го.
Къде е спътникът ти? Мистър Джуджицу.
Загуби апетит към работата. - И те остави с двете чанти?
Така е.
Защо никога не слушаш? Защо, по дяволите, се върна?
Твоят човек Томи, ме излъга. Каза, че си мъртъв.
Е, изглеждаш малко поочукан, но... не ми се виждаш мъртъв, човече.
Всъщност в защита на Томи, аз умрях.
Два пъти. - Значи живееш живот на заем.
Така ли, мъжки?
Да, може би. Моли,
върнах парите на брат ти, нали? Какво ще кажеш
да задържиш комисионната, пускаш Томи и си хващаме пътя?
Какво ще кажеш? Как ти звучи това?
Хайде, Томи. Ставай. Томи. Ставай и да тръгваме!
Къти, ако Томи мръдне, го застреляй.
Ще те питам нещо, Сю.
Наистина ли мислиш, че някога ще си тръгнеш свободно от тук?
Ти... ти наистина ли го мислиш?
Филикс, вземи скапаните ми пари!
Хайде, вземи си парите. Всичките са твои, Моли.
Не ми пука за парите ти.
Не мърдайте,
или ще й отнеса главата!
Чуй ме, Моли. Не си играя игрички.
Получи си парите. Получи, каквото искаше.
Сега ни оставяш с Томи да си тръгнем. Наистина е просто.
Гръмни кучката. Да не мислиш, че ми пука?
Гангстерски номера. Мафия. Не се обиждай, Филикс.
Ако имате чист изстрел, гръмнете това копеле!
Виждаш сам, че си заложил парите на грешния цвят, Сю.
Майната ти, ще го направя! Назад, копелета!
Филикс. - Назад! Назад, или ще кървите!
Действай!
Ти наистина си гангстер, нали така?
Бо, ще подържиш ли шапката ми?
Сю, това... това сигурно боли, човече.
Да, боли
Жени... май винаги ни хващат за топките.
Знам.
Знаеш какво предстои, нали?
Имам представа, да.
Може да си малко уплашен.
Да. Всъщност съм уплашен.
Човече. Това е честност.
Харесва ми.
Виж, Моли,
Барбоса прати в капан момчетата ми, за да умрат.
Не можех да допусна това, затова - да,
аз застрелях този боклук брат ти
и отново бих го направил.
Не беше просто бизнес.
Направих го, защото той беше дяволски боклук!
Мислиш, че не знам кой ни заложи капана?
Не и след всичките тези години. Престъпи границата преди мен.
Най-после ми казваш истината.
Но за убийството на брат ми...
Стига, Моли, искаш мен, а не Сю!
Остави го да си тръгне. Няма нищо срамно!
Винаги съм знаел, че си бил ти.
Сега ще страдаш... като гледаш как той страда.
Къти, вземи това.
Виждаш ли тази черна красавица?
Обучавана е в СОА,
където най-мръсните копелета
отиват да се учат как да измъчват и правят гадни неща.
Тя знае как да прави нещата.
Наричам я Л.Л,
защото обича да измъчва.
Добре...
Виж, знам, че между нас има някаква откачена връзка.
Усещам я, наистина, но не мисля,
че сега е времето или... място...
времето или мястото. Чаткаш ли? - Сега ще гризнеш дръвцето, Сю.
Знаеш ли, Филикс, мислех, че може първо ти да гризнеш моя.
Ако не искаш да си отхапеш езика, захапи дървото, шибаняк!
Виж сега, това се нарича телефон на Тъкър.
В миналото на юг са го използвали, за да нараняват затворници.
Междуградско обаждане. Така са го наричали.
Хайде, кукло, включи светлинките!
По дяволите!
Свести го. - Майната ти!
Да, страдание.
Три... две... едно.
Не заспивай, Сю. Пак ще използвам адреналин,
а ти не искаш да получиш сърдечен удар.
Бебче, проведи още един междуградски разговор.
Не е нужно да правиш и това.
Подпали го.
Всички да хвърлят оръжията си! Веднага!
Всички на пода! - По дяволите.
Скапаният Джуджицу. Говорих ви за него.
Мисля, че шансовете са срещу теб, приятел!
Не бъди толкова сигурен, приятел. - Хвърлете оръжията!
Никого не искам да нараня. Искам само парите.
Кучката в розово. Отивай там.
Ако някой мръдне, го залепвам за тапета!
Двамата отзад! Отвържете ги. И двамата!
Отвържете ги. Веднага! Не се шегувам!
Ще те гръмна.
Мислиш, че ми пука? И преди са ме стреляли.
"Места и лица", кучко. Ще те открия.
Ще се обърна и почти двуметровата светлокожа кучка ще е пред мен.
Бум, бум. - Млъквай и сядай.
Най-добре гръмни тази кучка, човече.
Махай се от тук, Златно момче!
Ако трябва, ще те извлека навън.
Изчезвай! Тръгвай!
Така ли си мислиш? Ако трябва, ще те влача.
Не изминах целия този път...
Вземи шибаните пари!
Не, не, не... не!
Отстъпи! Скрийте се там, долу!
Гризни оловото, кучко!
Тръгвай, тръгвай, бързо!
Хапни това, кучко!
Ето ти, копеле!
Ставай! Да тръгваме!
Хайде, Сю, тръгваме! Хайде!
Сега си заминавате!
Хайде. - Сега!
Шибани чекиджии! - Ела ми!
Ето ги парите и горницата!
Господи, Френчи, какво направи? Какво си направил?
Взех номера от списъка. Договорихме се да ти спася задника.
Идвай! - Влизай в колата, Сю.
Влизай в скапаната кола! - Мал...
По дяволите.
Томас Коволски 22.11.1951 - 16.08.2020
"Един лош кучи син" Военноморски флот на САЩ
Не знам, Френчи,
Може би ще се върна във Вегас. - Какво? При онази луда кучка?
Какво да ти кажа, човече? Напоследък се разбираме.
Можеш ли да си представиш? - Да не е омекнала с възрастта?
Може да е, а може и да не е. Кой знае?
Това, което знам е,
че е време малко да внеса баланс в живота си.
Виж, съжалявам, че така се случиха нещата с Томи, приятел.
Всичко е наред, Френчи. Няма нужда да се извиняваш.
Вината не е твоя, нали? Дадохме най-доброто от себе си.
Томи беше голямо момче, знаеше в какво се забърква.
Между другото помниш ли какво казах за мен и Томи?
Минахме дълъг път с него. Много дълъг.
Заедно сме преживели много.
Но с него никога не съм преживявал това, през което минахме с теб.
Затова искам да знаеш нещо. По всяко време, на всяко място,
каквото и да трябва, ще съм до теб. Разбра ли?
Всъщност е забавно, че го казваш, защото сутринта...
със стария си шеф имах интересен телефонен разговор.
Каза, че имал приятел, който урежда нещо на Източния бряг
и мисли, че с моя темперамент съм перфектен за тази работа.
Давай, отивай там.
Ако искаш може да се присъединиш.
Не е нужно да ме пришпорваш толкова бързо, Френчи.
Освен това е Източният бряг. Знаеш, че е студено.
Имам крехки кости. Стар човек съм. - Да.
Ще се върна във Вегас. Там трябва да бъда.
Я стига, човече. Престани. - Суха жега. Само суха жега.
Нищо не ти коства да чуем какво ще кажат, нали? Хайде ела.
Охрана или събиране на дългове? - Мисля, че по-скоро е събиране.
Чакай малко. И това го казва човек, който каза, че мрази тази работа.
Мразя я тази работа, приятел, но както сам каза...
съм много добър в нея. Всъщност и с теб е така.
Освен, ако не мислиш, че си стар.
Начукай си го, Френчи. - Хайде, какво ще кажеш?
Добре съм си.
Сигурен ли си? - Да.
Както решиш, старче.
Чакай малко.
Какво е това? - Не знам, просто...
Аз ще ти кажа какво е! Това е 6.5 литров малък двигател.
АМХ, нали?
Да. - 72-ра.
Господи, Френчи, красива е. - Знам.
Знаеш ли? Може би срещата на никого няма да навреди, нали?
Няма да навреди, приятел.
Може ли? - Може, сър. Заповядайте.
Благодаря, господин Френч.
Красавица е, нали? - Красива е, Френчи. Знаеш ли?
Може за малко да ти я взема. Само за малко. Мъничко.
Добре.
Събирам дългове
Да!
Слушай, приятел. Всичко е супер,
но все още си е само скапаното "Френч".
Не бъди толкова темпераментен, Френчи.
Казах ти веднъж, казвам втори път. Това е в знак на привързаност.
Побъркал си се, човече.
Превод и субтитри: mia_one