Нимуе.
Ехо?
Нимуе.
Пим?
Аз съм тук, глупаче.
Няма да ме намериш.
Нимуе.
Пим?
Стана по-топло.
Как стигна там?
Лесно е.
Катеричке?
Катеричке, тук ли си?
Катеричке?
Катеричке, тук ли си?
Заболя ме.
Извинявай.
Толкова съм гладен.
Мамо.
Мамо!
Призови Скритите, Нимуе.
Няма да стигна навреме.
Призови Скритите.
- Мамо! - Помоли за помощ от Скритите.
Помоли за помощ от Скритите.
Обърни се към тях.
Мислено ги призови.
ОРИГИНАЛНИ СЕРИЙ NETFLIX
Мерлин!
Къде, по дяволите, е той?
Претърсихме целия замък, сир. Той не отваря вратата за нас.
Мерлин!
Мерлин, там ли си?
Проклет да си!
Мерлин!
Излез бързо!
Мерлин! Това е заповед!
Твоят крал те призовава!
Излез!
Ваше Величество.
Какво правиш?
В целия замък има кръв. Това твое дело ли е?
Всичко е добре, Ваше Величество. Все още не съм завършил изучаването на знаците.
Изучаваш знаците?
Това е пълна глупост.
Какво ще си помислят враговете ни?
Това прави ли ни силни?
Този кървав дъжд от небето ...
Ти си пиян.
Не, сир. Всичко е перфектно. Просто ми трябва време.
Ти…
Мерлин!
- Разбийте я. - Да, Ваше Величество.
Днес ще отговаряш за всичко, мошеник!
Изглежда някой елфически меч ни е обягнал.
Намери ли нещо?
Следи.
Само една двойка.
Съдейки по размера са на момиче фея.
Това е дело на едно момиче.
Една фея?
Тогава в нея има необикновен меч.
Отче!
Ставаите.
Ставаите!
Не смейте да треперите пред врага!
Как не вие срам.
Вижте това.
Вижте!
Ето го, нашият враг!
Той е жив.
Кой те нападна, сине мой?
Вълча кръв.
Същите следи. Същото момиче.
Позволете ми да я намеря, Отче.
Искам да убиеш всички феи в тази гора..
Свалете го.
Търсим момиче фея с голям меч.
Доставете това съобщение до Хоксбридж, Шийп Хърд и Бърнд Пас.
Кажи на всички ...
... че онзи, който укрие Вещицата с вълча кръв,
ще изгори с нея.
Това е неестествено.
Ленор, надежда няма.
Тя е толкова малка.
Тя няма да оцелее.
- Това е за добро. - Замълчи!
Тя оцеля.
Скритите стигнаха до нея.
Беше демон.
Ако той напада момиче, може и нас да атакува.
Ако тя оцелее, ние сме в опасност.
Джона, помогни ми.
Джона, тя е твоя дъщеря.
Направи нещо!
Ние се раждаме в зори...
За да отидем в сум...
Ще ти задавам въпроси. Ако излъжеш, ще позная.
И ще те нараня.
- Колко от вас избягаха? - Не знам.
Не знам! Някои избягаха в Желязната гора.
Колко?
Не много.
- Колко? - Достатачно за да те убият, гадина!
Катеричке? Тук съм!
Катеричке?
Простете, милорд. Зъбът ме боли.
Свърших за днес.
Болката е непоносима, милорд.
Не мога да върша домакинска работа и майка ми ме бие.
Следващия!
Имаш ли пари?
Не, но брат ми е вътре, той ще помогне.
Моля Ви.
По каква работа?
Помогнете ми.
Моля ви.
Ей!
Зъбите, сир.
Прибирам се от работа.
А това кой е?
Моя пациентка.
Свали си качулката.
От къде си?
От Хоксбридж, милорд.
Майка ми е перачка в замъка. Нося ѝ луга от манастира.
Къде е кофата с луга?
Сигурно съм я забравила.
Не съм на себе си. Зъбът ужасно ме боли.
Защо си покрита с кръв?
Вървях от манастира през гората. Вероятно съм се одрала на храст.
Девойката страда.
- Какво чакаш? - Да.
Извади го.
- Сир? - Зъбът.
Извади го сега.
Тук ли?
Млъкни, глупако.
Има ли проблем?
Такъв, какъвто твърдиш ли си?
Да, разбира се.
Такъв съм, братко, разбира се.
Дай да видим.
Ето ги…
Да видим.
Да, ето го виновника. Там отзад е.
Сега ще Ви облекчим, милейди.
Готово, детето ми.
Достатъчно. Вървете.
Благодаря.
Накъде отиваме?
Защо изобщо се издадох?
Аз знам кой си.
Плачещият монах.
Ти убиваш Луннокрили.
Това смел ли те прави?
Завиждаш им на красотата ли?
Защото си толкова грозен.
Дори коня ти е грозен, а аз обичам коне.
Но от този ъгъл определено си приличате.
Ти, дебелоглав наивнико.
Внимание, внимание!
По заповед на Светия Римски император,
за гнусни престъпления, които включват детеубийство, канибализъм
и клането на божии служители на Земята,
заговори с демони,
30 златни монети за този, който хване или убие феята-убийца,
известна като Вещицата с вълча кръв!
Някой, който ѝ предложи помощ или убежище, ще се счита за еретик,
ще бъде измъчван и изгорен.
Внимание, внимание!
По заповед на Светия Римски император,
за гнусни престъпления…
- Къде беше? - Във вълчата бърлога.
Търпението ми се изчерпа.
И моето.
Не ви ли е срам?!
Един хубав бой с камшик ще ѝ даде урок.
- Забранявам! - Ти я разглезваш!
Съсипваш я.
Защо, Нимуе?
На никого не съм нужна.
Тук никой не ме иска. Даже и баща ми.
- Разбира се, че те иска. - Не.
Виждам го в очите му.
Това е твоя дом.
- Разбирам, че се чувстваш… - Аз съм момичето с белезите.
Не ти.
Аз съм момичето, с което децата не искат да си играят.
Не ти.
Нищо не разбираш.
Ставай, свиня.
Джос.
Катеричке, добре ли си?
Завържи го.
Май хванахме големия убиец.
Виждате ли очите?
Ще ни поплачеш ли, братко?
Дай ми нажежен въглен, Грим.
Бил ли си някога влачен от кон с въглен в задника?
- Не мисля. - Довърши го, Джос.
Какво беше намислил за Катеричко, ти болно копеле?
Момчето не ме интересува.
Той е примамка.
Приманка? За кой?
Спокойно, Голиат.
За вас.
Кажи на останалите феи какво видя тук.
Предай им, че идвам.
Върви.
Артур?
Нимуе?
Какво стана?
- Къде е Пим? - Няма я.
Всички си отидоха Само аз останах...
Успокой се. Кой си отиде?
Всички.
Кой е това?
Помогни ми.
Може ли и аз да дойда?
Ти си вещицата.
- Да вървим, сега. - Какво иска?
Нека се оправя с нея. Къде искаш да отидеш?
Много си смела да се връщаш тук.
Изглеждаш сякаш нямаш гърне, в което да пикаеш. Длъжница си ми.
Стой!
- Какво е това? - Нищо.
- Да погледнем. - Не, остави го .
- Нахалница. - Борс!
Ще взема каквото искам
и после ще реша дали да те продам на Червените братя, вещице.
Борс!
Връщайте се на конете! Прекалено си станахте близки!
Остави я!
Какво ще кажете, милейди?
Покажи меча.
Борс!
Борс, остави я!
- Нимуе! - Сега.
Добро момиче.
Не му давай меча!
Нимуе!
Давай.
Опитай пак и ще ти отсека и другата!
Убийте я!
Убийте вещицата!
Нимуе!
Артур! Ще те изкормя!
Спрете вещицата!
Затворете портите!
Залегни!
Не можем да останем тук задълго.
Няма да е първото място, на което ще ни потърси Борс, но може да е второто.
Ти проля кръвта му.
Борс няма да го забрави.
А сега и Червените паладини?
- Съжарявам. - Обявили са цена за главата ми,
оттук до заливите на викингите.
Какво си мислеше?
Какво си мислех ли?
Сякаш съм го планирала!
- Сякаш съм искала това да стане! - Аз не…
Убиха я пред мен.
Моята майка.
Трябваше да бъда там, за да ги предупредя.
Вместо това бях с теб, главорез! Можех да…
Вината е моя.
Богове, аз съм виновна.
Трепериш.
Стопли се.
Моля те.
А и не съм главорез.
Не е важно какъв си.
Ранена си.
Ще щипе.
Какво е това?
Недей.
Защо ме помоли да те последвам?
Лошо ли е да искам да сме насаме?
Ти си обещам на Пери.
Но видя, че те гледам.
Нали?
Да.
Разбира се.
Вещица.
- Вещица! - Какво?
- Вещица! - Не!
- Дръжте я там! - Не!
- Какво съм направила? - Искам да ги видя.
Не! Стойте!
Моля ви, спрете!
Това е знака на Тъмните богове.
Това ли направи, демоне?
Използва магията си, за да накараш Уоло да те гледа?
- Мислиш ли, че някога ще бъде с теб? - Отставете ме!
Не!
Пусни я, Нимуе!
Нимуе!
Прости ни! Пусни я!
Нимуе!
- Пусни! - Помогнете!
Не ми се говори за това.
Добре.
Просто идвам да поседна.
Когато беше на пет,
се изправи срещу Тъмен бог,
сама, в Желязната гора…
…и оцеля.
На девет години
се разболя от черна треска,
чума, която отне живота на седем деца от селото.
Три дни те държах на ръце.
Така се тресеше.
Кожата ти вреше като горящи въглени.
И оцеля.
А когато беше на 12 избяга за три нощи.
Когато те намерихме
беше хванала шест риби и обрив на дупето, защото
беше спала върху отровен брашлян.
Но оцеля.
Ти не си крехка девойка.
Ти си войн.
Ти си силна.
Мисля, че ще преодолееш и сина на пекаря, Уоло.
Това е рядък меч.
Никога не съм виждал такъв.
Може ли?
Видял е много войни.
По-лек е, отколкото изглежда.
Балансът е невероятен.
С такъв меч те забелязват.
Това е добро и лошо.
Ставаш лесна мишена.
Но за рицар…
Такъв меч привлича публика.
Върни го.
Колко искаш за него?
Давам ти 50 жълтици.
Това е без да знам колко е стар.
Това са много монети.
Ще отплаваш.
Далече от тук.
Мама ме помоли да го дам на мъж на име Мерлин.
Не мислиш, че е имала предвид магьосника Мерлин, от историите, нали?
Съмнявам се.
Както и да е…
…жалко е да дадеш такова съкровище на непознат.
Това е последното ѝ желание.
Съжалявам.
И все пак…
виждал съм как много рицари умират, изпълнявайки желанията на мъртвите.
Говориш като истински наемник.
Явно нямаш нужда от съветите ми. Добре се справяш със ситуацията.
Нямах това предвид.
Майка ти е мъртва.
Тъжно, но факт.
Ти все още си жива.
Твоята съдба е в твоите ръце.
Аз ѝ обещах.
Ще си спазя обещанието.
Поспи за час.
После ще тръгнем.
Знам къде Борс няма да ни намери.
Раждаме се в зори…
…за да си отидем в здрача.
Къде сме?
В безопасност.
С приятели.
Да не би вдовицата най-накрая да дойде за мен?
След толкова години?
Още не.
Тогава защо си тук?
Да се присмиваш на провалите ми?
Коя беше тя?
Лечителката.
Ти ни каза, че Мечът на Първите крале е бил унищожен.
Излъга.
И аз мислех така.
Тъмните лордове ще приемат това за последно предателство.
Ако те прогонят, това няма да е краят.
Ще те заловят.
Нека дойдат!
Това засяга всички ни, не само теб.
Феите са на ръба на изчезване.
Ако от църквата вземат Мечът на силата, те ще решат кой да короноват.
Нима забрави пророчеството?
Забравил ли?
Аз го написах.
«У когото е Мечът на силата, то ще бъде единственият крал».
Бяха думи на надежда в по-мирно време.
Сега съм по-мъдър. Няма ни един единствен крал.
Мечът ще прокълне всеки, който го владее.
Чуй се само.
Спри да се наливаш с вино
и довърши войната, която започна.
Която аз започнах?
Светът се нуждае от Мерлин,
а не това жалко създание, в което си се превърнал.
Нямам магия.
Ето какво ми отне меча.
Още една причина да си го върнеш.
О, не.
Това никога няма да стане.
Това не трябва никога да се случва.
Тогава светът наистина е загубен.
Къде е меча сега?
Какво виждаш?
Вече нямам видения.
Усещам страх около меча.
Но чувствам и велика сила.
Мечът намира пътя си към теб, Мерлин.
Но кой край на меча, острия или тъпия,
това е друг въпрос.
Обичам загадките.
Тогава сме длъжни да бъдем готови.
Ние?
Мечът е изкован в Пламъците на феите и там трябва да се върне.
Ще го разтопя.
Нали си наясно, че Пламъците на феите изгоряха преди хиляда години?
Наясно съм.
Сега Пламъците на феите са рядко съкровище,
притежавано от най-дискриминираните колекционери.
О, богове.
Кажи ми, че не планираш да откраднеш…
…от него.
Планирам.
Без своята магия?
Все още имам острия си ум.
И чар.
Боя се, че надценяваш и двете.
За съжаление кралството му е скрито за очите ми.
Но не и за твоите.
Ще ми помогнеш ли?
Наруши правилата веднъж, стара приятелко.
Как смееш да ме наричаш стара?!
Какво искаш от мен?
Къде се намира,
глина, която дори Пламъците да не изгорят и твоя кон.
За колко време?
Не знам.
Седмица.
Може и повече.
Накъде отиваш този път?
Да изпълня последно желание.
Перевод субтитри: bobo1974