От Джаберуока бой се, сине мой.
От нокти хищни, зъби що раздират!
От Джубджуб бой се птицата и крий, та зракът мощни да не те съзира!
Той грабна своя остър меч в ръка и дълги дни врагът заклет...
Джаберуока с огнени очи цвифейки във леса довтасал беше...
Здравей, Рейчъл.
Мама иска Анджела да е готова за сън и каза, че е време Чарлз да си върви.
Върви си измий зъбите, Анджела.
Това е само книга. Хората не преминават през огледала.
Пусни си музикалната кутия ще се почувстваш по-добре.
Мислих си...
баща ми каза, че мога да взема колата от автокъщата.
Има място, на което всички ходят.
И какво ще правим?
Анджела? Готова ли си?
Анджела?
Анджела! Какво има?
ЗАД ТЕБ
40 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Не изглежда толкова зле.
Нямам представа какво става.
Говорих с леля ви, преди два дни й казах,
че ще бъдем тук сутринта. Това нормално ли е за нея?
Не знаем. - Не знам какво правим, ако не е тук.
Можем да се върнем у дома.
Здравейте! Аз съм Чарлз, приятел на Бет.
Живея по-надолу. Трябваше да съм тук,
когато пристигнете, но съм заспал. Съжалявам.
Няма проблем. - Вие навярно сте Оливия и Клеър.
Леля им във вкъщи ли си е? - Би трябвало.
Почуках... - Малко е бавно подвижна.
Тя...
... не се чувства добре.
Нека да влизаме и да я потърсим.
Хайде.
Оливия е с теб. Всичко ще е наред.
Само няколко дни и после ще открием баща ти.
Няколко дни. Става ли?
Всичко е наред, сладка Клеър.
Всичко ще се оправи.
Заедно сме.
Здравейте, вие сигурно сте Бет?
Извинете.
Извинете, всичко наред ли е?
Не ги искам в дома си.
Какво?
Искам да кажа...
Би било по-добре да ги отведете.
Да... това е невъзможно.
Обясних ви всичко по телефона.
Коя бяхте вие?
Камила Кларк. Работих с майка им.
Някакъв проблем ли има,
защото, когато разговаряхме... - Проблемът е...
Не приемам посетители.
Те не са просто посетители,
те са ваши племенници. Майка им почина.
Вашата сестра.
Със съпруга ми ни предстои пътуване тези дни. Багажът ни е готов.
Не можем да ги вземем с нас. Не и при тези обстоятелства.
Къде е баща им? - Работи някъде извън страната,
не успяхме да го открием. Вероятно с Рейчъл са били разделени.
Не знаех. - Опитахме се да го намерим,
но засега безуспешно.
Сигурна съм, че щом успеем
ще иска да прибере момичетата при себе си.
През това време, като се има предвид какво преживяват
смятам, че най-доброто за тях е да бъдат със семейството си.
Не се сърдете на леля си.
Реагира малко... странно понякога, но е добър човек.
Тя е изключителна личност...
Но е преживяла много.
Трябва да си основем клуб.
Е, момичета...
Опасявам се, че трябва да тръгвам.
Баща ви ще е тук скоро, сигурна съм.
Между другото, ако имате нужда от нещо, каквото и да е,
не се колебайте да се обадите. Ясно?
Не ме изпращайте.
Довиждане.
Това е стаята на леля ви Анджела.
Тази, която е умряла?
Освен ако имате и друга леля Анджела, за която не знам.
Това е единствената стая в къщата, в която има легло в момента.
Ще трябва да си го поделите.
Бях против да останете тук.
И по израженията ви...
Мога да разбера, че чувството е взаимно.
Но сте тук и докато това трае,
има правила, които трябва да спазвате.
Да няма никой в кухнята между храненията,
всички в стаите до 22:00 часа,
гасим лампите в 23:00 часа.
Тук има асансьор, но не работи и е опасен. Далеч от него.
Има баня близо до вашата стая,
не би трябвало да има причина за никой да излиза до сутринта.
Това е кабинетът ми.
Никой няма право да влиза вътре.
Тази врата води към мазето.
Остава заключена завинаги.
Защо? - Защото в мазето има плъхове.
Други въпроси?
Това... е трапезарията.
Кухнята е там.
Ако чуете някакви звуци вечерта, игнорирайте ги.
Къщата е стара и освен това имам склонност да вървя насън,
така че вероятно съм аз, блъскайки или удряйки нещо.
Ако видя някоя от вас
обикаляща из къщата след часовете,
ще има последствия.
Ясни ли са правилата?
Да.
Клеър, ще попиташ ли Луси дали е разбрала правилата?
Каза, че разбира.
След инцидента не иска да говори с непознати.
Докторите казаха, че е нормално за дете на тези години...
Това е слабост. Слабостта не е на добре.
Така, имам работа за вършене.
Предполагам, че може да се забавлявате
до времето за вечеря?
Добре.
Здравей.
Оглеждах наоколо. - Не, няма проблем.
Какво правиш? - Засаждам малко цветя.
Теменуги.
Тези стават за ядене.
Тук ли живееш? - Не.
Но... Често идвам да помагам.
Както и за градината? - Да.
Предполагам, че ми харесва да участвам в...
чудото да вдъхвам живот в малките неща.
Така и не можах да имам деца
предполагам, че по този начин отглеждам тези цветенца,
като мои деца. По-добре се приготви за вечеря.
Скоро ще се храним.
Разбира се.
Момичета надявам се да ви хареса. Рецептата е африканска.
Не се стряскайте. Няма нищо странно, просто пиле и зеленчуци.
Леля ви Бет щеше да е цял живот на филийки и чай ако беше сама.
Приятен апетит.
За нас е чест, че се откъснахте от задълженията си и се присъединихте.
Какво е това? - Африканска яхния.
Ще ти хареса.
Донесох ти нещо.
Има ли са. - Така е.
Какво е това? - Книга.
Късна коптска некроманта.
За историята, това е книга за...
историята.
Момичета как смятате да се забавлявате?
Не знам... Забава.
Забава? Харесвам забавите.
Може някой път да си устроим такава, да измислим нещо забавно.
Те няма да се задържат още дълго тук.
Знам, но това не означава, че няма да се забавляват, докато са тук.
Отдавна ли се познавате?
Откакто бяхме деца. По-малки и от теб.
Да. Всички познаваха Молнърс.
Особено леля ви Бет.
И защо? - Защото леля ви Бет
спечели много престижно състезание по цигулка.
Наистина ли? - Беше само на десет год.
Вярно ли е? - Много говори.
Самата истина и тя го знае.
Клеър, не си хапнала нищо.
По-добре яж. На Луси би й харесало.
Има моркови.
Хайде.
Видя ли? Не е зле.
Какво имаше вътре? - Пиле, зеленчуци, малко подправки...
Използвах малко фъстъчено масло за сгъстяване на соса.
Защо? Защо? Защо?
Оливия? Клеър, дишай. Дишай.
Клеър. Клеър, дишай. Клеър, дишай. Клеър, дишай.
Какво ще правим? - Дръпни се!
Ще се оправи ли?
Трябваше да ти кажа, че има тежка алергия към фъстъци.
Съжалявам.
Слушай ме.
Ела. Чуй ме. Слушай ме.
Чуй ме.
Върви в мазето. - Какво?
Върви в мазето.
Не мога. Леля Бет ни забрани да ходим там.
Върви помогни на мама, Клеър.
Мама?
Моята майка? - Върви в мазето.
Върви в мазето. - Как? Заключено е.
Знам къде е ключът.
Не се страхувай.
Аз съм до теб.
Премести фигурата отстрани
и плъзни горната част.
Плъзни го надолу и горната част ще се отвори.
Да...
Не искам. - Всичко е наред.
Здравей, Клеър.
Мамо...
Това ти ли си?
Да.
Къде си?
Намирам се на едно много мрачно място.
Трябва да ми помогнеш да изляза.
Ще ми помогнеш ли?
Как?
Повтори думите три пъти.
Тогава ще те видя ли?
Да.
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
Мамо?
Клеър?
Какво правиш?
Крия се. - От какво?
От леля Бет. Иска да ме нарани.
За какво говориш? Леля Бет няма да те нарани.
Хайде.
Моля те. Не й позволявай да ме хване.
Никой няма да те хване, Клеър.
Ще ти покажа.
Не можем да ходим там.
Какво правиш?
Ето го.
Явно това видях в огледалото.
Как разбра за това? - Мама ми каза.
Ало? Г-жо Кларк, обажда се Оливия Маккалъм.
Здравей, Оливия. Как си?
Трябва да се махнем оттук.
Трябва да дойдеш тук, веднага.
Какво става?
Току-що намерих статия, в която пише, че леля Бет е убила някого.
Не си си изяла храната.
Не съм гладна. Съжалявам.
Изглежда някой отсреща
се е превърнал в малък гладен тигър.
Радвам се да го чуя. Притеснявах се за нея.
Знаете ли... Мислех си...
Сега ни се отдава възможност да се опознаем по-добре,
би било хубаво за вас момичета да останете за по-дълго.
В крайна сметка ние сме семейство.
Това е много мило, но съм сигурна, че баща ни, ще ни вземе веднага.
От това, което знам да се открие баща ви не е лесно.
Нашата приятелка ще го открие няма да е проблем.
Би трябвало да е тук до дни.
Разбирам.
Може би трябва да попитаме и Клеър какво мисли.
Сега се чувства по-добре.
Какво мислиш, Клеър?
Искаш ли да останеш тук, в тази къща, още малко?
Е...
Искаш ли да останеш тук, вместо да си тръгнеш с баща си?
Да.
Излез!
Излез.
Какво правиш, Клеър?
Искам да го извадя.
Махни се.
Искам да го извадя.
Искам да го извадя! Искам да го извадя! - Престани!
Какво й става? - Не знам.
Ще извикам Чарлз. - Не.
Ще я отведе до болницата.
Как е тя? - В момента спи.
Е, Чарлз докара колата.
Добре, ще отида да я извикам. - Няма нужда да я будиш.
Ще я сваля долу. Чакай ни в колата.
Къде е Клеър?
Слизала е в мазето, нали?
Видях го в очите й.
Същият поглед, като на Анджела.
Не! Не!
Вземи й телефона. Вземи й телефона!
Не. Пусни ме! - Дръж я здраво.
Хайде! Глътни го.
Донеси си пистолета.
Добре!
Добре.
Не!
Пуснете ме! Моля ви!
Всичко наред ли е? - Да. Имаше промяна в плана...
В момента спят, момента не е много подходящ.
Ще дойда да ги взема сутринта.
Добре. - Приятно пътуване.
Не.
Тук горе съм!
Моля те, не си отивай!
Не си отивай!
Недей...
Тръгна си.
Хей.
Хайде.
Хайде!
Вземи пистолета от колата.
Обади ли се в полицията?
Няма време.
Пистолета.
Добре.
Намерих това под...
Трябваше да си тръгнеш. - Това ли искаше?
Знам всичко за теб.
Едва ли знаеш какво... - Млъкни!
Върви да извикаш момичетата.
Тръгвай!
Опиташ ли нещо, тя умира.
Къде е Клеър? - Тя е там.
Доведи я.
Не я поглеждай, върви доведи Клеър!
Ти си смела жена.
Глупава, но смела. Очарована съм.
Не ми пука от какво се очароваш.
Боже мой. Какво са ти сторили?
Не сме й направили нищо.
Не се приближавай! - Не можеш да я отведеш.
Няма да ти позволи. - Отдръпни се!
Не, не искам!
Клеър, хайде. - Не!
Не. Не искам. - Скоро ще си по-добре.
Не! Не!
Оливия, ще й вдигна краката.
Не искам. Не! - Всичко е наред, скъпа.
Не! Не! Не!
Клеър. - Не искам. Не!
Не! Искам да изчакам мама.
Мама е мъртва, Клеър.
Знам. Но тя ще се върне.
Къде ще се върне?
В нашия свят.
Да се махаме оттук.
Искам Луси.
Клеър, трябва да тръгваме. - Моля те.
Имам нужда от Луси. - Добре. Бъди бърза.
Ясно? - Добре.
Побързай. - Веднага се връщам.
Сега ще донесе и Луси.
Всичко ще е наред.
Не си тръгвай.
Тук е безопасно.
Къде е сестра ти?
Няма я.
А приятелката ти?
Бях почти на твоята възраст...
когато научих историята на тази къща.
И те уверявам...
Почувствах се по същия начин, както и ти в момента.
Какво се е случило?
Първото, което трябва да разбереш, е, че сестра ти, Клеър, няма вина.
Всичко, което прави сега, е заради него.
"Него"?
Къщата е обитавана от същество с голяма злонамереност.
Използва сестра ти, за да се освободи
и завърне в нашия свят.
Казва се, че съществуват три врати.
Огледалото е първата врата.
То води до ума.
Умът е втората врата.
То води до тялото.
Тялото е третата врата.
То води към света и до унищожение.
Това нещо използва сестра ти като съд.
Приема форма вътре в нея.
Точно както го стори и с Анджела.
Затова ли я уби?
Да.
Но едва, когато видях какво причини на родителите ни.
Не е ли било самозащита?
Естествено, че беше. Какво друго би било?
Да не си посмяла да убиеш сестра ми.
Разбира се, че няма.
Защо мислиш се върнах отново в тази къща
след като ме освободиха?
За да намеря начин да го победя.
Да намеря начин без убийства.
Къде мислиш, че е отишла?
Не може да стигне далеч. Няма да й позволи.
Няма. Трябва му жива.
Ще бъде някъде в къщата.
Може ли да те попитам нещо? - Разбира се.
Във вестника...
казват, че си човекът, който знае нещо
за смъртта на Анджела.
Да.
Така казват.
Е?
"Е", какво?
Там ли беше?
Видя ли леля Бет да убива леля Анджела?
Да.
Бях там.
И не...
Не видях леля ти Бет да убива леля ти Анджела.
И двамата бяхме там.
Но бях...
... аз.
Аз, който...
Но не ти лежа в затвора.
Избягах, преди ченгетата да пристигнат.
Но... Не и леля ти.
Реши, че ако им каже истината,
те ще й повярват.
Разпитваха я повече от 14 часа.
Можеше да ме въвлече, когато пожелае.
Да договори по-добри условия.
Не го направи.
Никога не спомена името ми.
Прекара най-хубавата част от живота си
в... психиатрията.
Докато, аз... Завърших гимназия, отидох в колеж,
ожених се, разведох се...
Дължа й живота си.
Ето те и теб.
Е... Готова ли си за това?
Чарлз! Бет!
Не!
Клеър?
Кой си ти?
Не. Клеър?
Клеър.
Клеър, спри!
Спри, моля те!
Моля те.
Колко време е нужно, докато го махнем от нея?
Не много.
Да. Трябва ни нещо, което принадлежи на сестра ти.
Зайчето й. - Чудесно.
Намерете го. - Да. Разбира се.
Трябва да е тук.
Не!
Не, не, не!
Не! Пуснете ме!
Моля ви!
Не.
Съжалявам.
Дръпни се от нея.
Оливия. - Какво й направи?
Дадохме й успокоително, за да се отпусне.
Пусни ножа.
Оливия. - Пусни го!
Каза, че ще й помогнеш.
Иска ми се да мога да й помогна.
Повече от 15 години търся начин, за да мога да й помогна
и на други в това състояние.
Но не успях.
Излъга ме.
Нямах избор. Ако това нещо излезе,
ще умрат много хора.
В книгата пише...
"Само чрез смъртта
третата врата ще бъде затворена."
Трябва да го направим!
Дай ми ножа.
Махни я оттук.
Не. Наистина ли ще й позволиш?
Ще й позволиш да убие Клеър, заради нещо, което е прочела?
Не я слушай.
Помисли!
Наистина ли искаш смъртта на още едно дете да тежи на съвестта ти?
Знаеш, че трябва да бъде сторено!
Трябва да има и друг начин.
Няма друг начин.
И ти го знаеш!
Не. Не знам.
Всичко, което знам, е това, което ми каза.
Не бъди глупак!
Съжалявам.
Винаги си бил слаб.
Не знаеш какво правиш!
Тя не е зла.
Обичаше Анджела, обича и сестра ти.
Тя само... вярва на това, което казва.
А ти?
В какво вярваш? - Не знам.
Знам само, че когато Анджела умря, това нещо изчезна.
Не точно изчезна... Върна се в клетката си.
Сигурна си гладна, ще приготвя нещо.
Без фъстъчено масло.
Почакай.
Сигурна ли си?
Не. Но имаме ли друг избор?
Още не!
Сега!
Хайде.
По дяволите! - Хайде, Клеър.
Хайде. Хайде, хайде.
Хайде, Клеър.
Може ли да поеме толкова?
Клеър.
Клеър? Хайде, Клеър. Моля те.
Хайде. Клеър, хайде. Събуди се.
Клеър, събуди се. Събуди се. Клеър!
Събуди се! Събуди се! Моля те.
Моля те, събуди се.
Моля те, Клеър...
Съжалявам.
Ливи?
Клеър... Клеър...
Боли ме корема.
Как е тя?
Както и очаквах. Упорито настоява, че е права
и не бихме могли да прогоним това нещо обратно с фъстъчено масло.
Тогава как ще обясни състоянието на Клеър?
Да си призная, не мисля, че може.
Достатъчно, докато баща ви се върне.
Бет ме помоли да ти ги дам.
Нямаше нужда. - Вземи ги.
Това е нейният начин да каже, че съжалява.
Къде ще отидете?
Обратно в стария ни дом. - На тази възраст не бива да сте сами.
Мисля, че ще оцелеем.
Нека поне ви откарам.
Най-малкото, което мога да направя.
Не можа ли да я намериш?
Не. Но няма проблем.
Нямам нужда от нея.
Супер. Да тръгваме.
Задната врата.
Клеър!
Хайде!
Какво стана?
Клеър.
Оливия! Оливия!
Оливия, побързай!
Оттук. Оттук, хайде.
Спря.
Какво става?
Почакай. Аз... почакайте.
Прочетох нещо тук.
Чакайте, ето... тук.
"Възможно е, вратата им да не е изцяло затворена
в пътуването си от царството на тъмнината
духа може да остане озовал се между двата свята...
... заседнал на мястото, от което произхожда,
докато времето е в състояние да позволи да завърши пътуването си."
Точно това е.
Затова продължава да преследва Клеър.
Затова е в състояние да ни докосне,
да ни повлияе физически...
Въпреки че не можем да го видим.
Видях го.
И мисля, че го раних.
Това означава...
че можем да го убием.
Но първо имаме нужда от нещо.
Какво?
Какво стана? - Оливия!
Има фенерчета в шкафа. - Има в кухнята.
Не ги намирам.
Бет, тук нямаше ли фенер?
Клеър...
Какво?
Чарлз! - Какво стана? Какво стана?
Няма я. - Хвана я.
Клеър! - Клеър! Клеър!
Не я виждам. Не е тук.
Клеър.
Мазето! В мазето!
Хайде. - Клеър!
Асансьорът! - Не!
Какво?
Чарлз! - Не се отваря!
Кажи думите, Клеър.
Бъди добро момиче.
Не искаш да накараш мама...
да се ядоса!
Тя е горе!
Клеър!
Бягай, Клеър!
Не!
КАЖИ ДУМИТЕ ИЛИ ВСИЧКИ ЩЕ УМРАТ
Оливия.
Клеър! Клеър!
Оливия?
Оливия!
Не!
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
Не й позволявай да изрече думите. - "Огледало, огледало
широко разтвори и духът ти пусни."
Клеър, не казвай думите!
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
Лельо Бет, не. - "Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
"Огледало, огледало, широко разтвори
и духът ти пусни."
Моля те, не.
Лельо Бет, не мога да го направя.
Направи го.
Не мога.
Не. Моля те, недей.
Не.
Клеър...
Свърши се. Всичко свърши.
Може ли да поговоря с нея насаме?
Искам да знаете, че сестра ми няма... - Знам.
Ще ги докладваме като самоубийства.
Отведете ги оттук.
Ливи... - Какво?
Леля Бет наистина ли е мъртва?
Да. Но спаси нас.
Но ние няма да казваме на никой за това, ясно?
Ливи. - Какво?
Обичам те.
И аз те обичам, сладка Клеър.
Превод и субтитри: kini